Car Dušan : istorijski roman iz XIV oga veka u tri knjige. Knj. 2, Kralj
тога у сваком спрату по пет соба. Таквесу биле господске куће у Скопљу, Шрилепу, (еру m Oxpuo ny:
Међу власницима земаља, црква је имала најлепше куће. Архијепископ Данило П. подигао је у Јелазши сјајан двор, са лепим и високим „полатаме“ пса црквесм Аранђела Михаила, украшеном фрескама. На имању Лизици рашкрио је дркву св. Саве, коју је био подигао његов претходник Никодим и псвисио је кулу пред њом. И у граду Магличу, у доњој ибарској до: лини, ка путу из Студенице у Жичу подигао је Дениле II. лопе „полате“ и ћелијс-и снабдео је тамошњу цркву св. Ђорђа књигама и другим потребама. Град Маглич био је четвртаст, имао је девст кула које су још прилично. очуване. Унутра су сада развалине некакве четвртасте зграде п цркве са фрескама. Изван града гробље покривено плочема.
Бољи властелински двори беху скружеви зидовима и кулама ва одбрану. Од њих се нарочито помиње ИШвојсва кула бливу Стона „над ждријелем“. _Ува сваки двор беху штаде за коње п шуше за „кола“ и“ колеснице“. У зградама становало се само зими и за време киша, иначе је „друштво“ становело под ведрим небом или под шатсрима, као и дубровачка посланства, која. су још при пеласку добијала од De публике своје шаторе.
Пан тргови, Чек и ови при рудвицима, имали ву бољих кућа.
Варошких насеља било је у приморју и у пре винцијама отетом од Византије са кућама „двокровНим по „трокровним“ т.ј. на два и на три спрата.
Могли би још наставити казивања "најновијих историјских радова, али ово довде дбета је да по. казкео пакост нашега доброг познаника Гиљсма Адама, који у Србији није видео ван приморја ни једнога двора, ни једне куће од камена, а ипак зове свога друга из детињства, краља францускога, Филипа, да дигне крстоносну војну само да се дочепа Србије...
592