Car Dušan : istorijski roman iz XIV oga veka u tri knjige. Knj. 2, Kralj
_луну и под Гинекокастром. Реци му, ако Кантакузин буде разбијен, па с остатцима своје војске пође уз Вардар, да га дочека са свима почастима које захтева царско достојанство у несрећи и да се побрине за све што устреба Кантакувиновој војсци.
— Михашло је мудра византијска глава... поче Прибац. Е
— То јесте, али баш ва то што је он из византијоке службе пребегао у моју, може се уплашити да му ја не упишем у грех ако сувише пријатељски дочека ма ноје Византинце. Кажи му у књизи да цара и његову свиту прими у град, а цареву војску да улогори изван града и да их све лепо угости, а међутим нека одмах јави и Одиверу у Велес пи мени овамо. Оливеру не мораш ништа писати он вна све што ми смерамо |
У том тренутку уђе краљица.
__— Сметам ли штогод
— Никада кира Једено. Ходи, ја сам већ. свршио што је најхитније се Припцем. Треба ли ти и он за нешто 2 -
— Не, хвала. Имам само нешто тебе да упитам за једну породичну ствар.
Велики логотет оде, а краљица пружи Душану један мали свитак пергамента. |
— To је баш сада донео један од бојара мога брата. | Душан узе читати па се насмеја.
— Па наравно! Ти си твојима толико пунила уши са нашим Златаном, да цео бугарски двор хоће да види то чудо од детета, и мој шурак наваљује да му дођеш у походе заједно са „младим краљем“.
— Богме имао би двор мога брата шта и да види, само не знам да ли ћеш нам ти то путовање допувтити р
— Фа што не Време је лепо. То путовање било би корисно и за твоје и ва детиње здравље, а ти знаш колико наш Олатан воле да путује. Ја већ, због
116