Car Dušan : istorijski roman iz XIV oga veka u tri knjige. Knj. 2, Kralj
јако утврђен, то он почне забрањивати да се храна - - p
"у град уноси, а доцније га почне и оружјем тући.
Асен и други заповедници (грчке посаде) видећи да ве због оскудице у храни неће моћи дуго држати, а знајући да им сада цар није у стању помоћи, предадоше град Хрељи, који о томе одмах извести краља. Овај се јако обрадовао што се Хреља покајао и покорио, и одмах му бе закуне да му прашта п да га опет прима у своју милост. Но овај случај јако ожалости цара, јер сутра дан, када су се по уговору имали заклети, краљ захтеваше да се Мелник призна као његов град јер га је добио пре заклетве а цар је доказивао да би то било гажење уговора, да оно што ву један пут уговорили треба да остане обавезно ва обе стране. Најзад ако баш краљ хоће да учини неправду нека је умали на тај начин да узме себи Хрељу, као свог поданика, али да њему остави Мелдник
јер је тај град увек од старине био грчки. Но краљ.
није хтео да чује за равлог_
— Јуче су — говораше — написани документи наших присега и уговора који гласе да мени припадају градови до сада отети од грчкога царства, и да од тих градова цар не може ни један натраг. вахтевати, а који су дотле у грчкој власти остади, они да су цареви. Према томе не може се мени никаква неправда пребацивати, јер је Хреља много дана пре овог уговора на моју страну прешао и град ми предао, (који је само Хрељином издајом био ва кратко време у грчким рукама) као што доказују његова писма.
„Цар није могао убедити човека који тако брво речи изврће, па је попустио и обојица се ваклеше. После тога краљ зовне своје војводе и од њих задржи себи само четворицу, а осталој двадесеторици нареди да се сваки са својим одредом војске придружи царевој војсци и да свесрдно раде све што дар буде наређивао. Цар се одмах стаде спремати да пође на Дидимотих.“
Оволико из успомена цара историка. Да писац ове приче није био „крунисана глава“, ми би били у искушењу да одмах испод те приче напишемо нашу
459