Delo
СЕОБА СРБА У ХРВАТСКУ И СЛАВОНИЈУ 339 вилегију. Срби заузеше места, која су по тврдњи Херберштајна више од 40 година стајала пуста, но чим они дођоше, појавише се одмах околни племићи са доказивањем, да су ти пусти крајеви њихова својина, те према томе, да Срби морају њима „работати.“ Херберштајн је сматрао за своју дужност, да искупи задану реч и заклони досељенике од племића, те је већ у децембру 1598. живо радио на томе, да цар Рудолф изда Србима обећану привилегију. Како из једног писма његова, датираног 21. јануара 1599. видимо, на царевом двору у Прагу били су склони, да испуне жељу досељених Срба, само су још тражили неке обавештаје. Херберштајн пошље те обавештаје и замоли са своје стране надвојводу, да се заузме за Србе, јер ће исти иначе осетити да су преварени па се вратити натраг у Турску.1 Загребачки бискуп Никола Селнички дигао се први,. да Србе подложи под своју власт. Он је још за време сеобе год. 1598. захтевао од дворског ратног савета власт над њима, но у новембру т. г. одговорено му је, да су досељени Срби подложни војној власти на славонској граници, иначе ником више.1 2 Но овај одговор није збунио бискупа, јер се он у јулу идуће године у два маха обраћа писмима на цара Рудолфа. Првим писмом га молл, да Србима, којп се населише на добрима загребачке бискупије, не да никаквих привилегија; у другом писму износи, да Херберштајн узима у заштиту Србе и одговара их од покорности бискупу, те с тога моли цара, да забрани Херберштајну мешање у договоре између бискупа и Срба.3 Цар се одазове бискуповој жељи, те се обрати на надвојводу Фердинанда, да овај приволи Србе на послушност бпскупу.4 Но код надвојводе разбише се планови бискупови. Надвојвода у одговору своме од 7. септембра 1599. г. подсети цара Рудолфа, да су Србп дошли овамо под погодбом, да не буду ником подложни него да им је једина дужност ићи у рат против Турака, кад их позове врховни заповедник славонске границе. Бискуп ни онако није никакве жртве принео за сеобу Срба, а земљиште, које су Срби заузели, лежало је више од 40 година нусто. С тога треба одбити захтеве бискупове.5 1 Ратни архив, Prager Hof-Kriegs-rath за год. 1599. № 142. 2 Windica за год. 1598 стр. 125. 3 Лопашић. о. с. стр. 269—270 4 Jbid. 5 о. с. стр. 272. 09*