Naša književnost
Архилох — - — - — 583
лепоту и живљу трепетнију занимљивост. Своја осећања они изражавају у толикој мери да се УП-и и УБи век могу назвати једном од најбујнијих лирских епохе у светској књижевности. Лирика тога времена појављује се, дакле, као одражај нове политичко-социјалне стварности. Различним приликама и шотребама одговарају различне врсте лирике. Једну од оних врста у којима превлађује лично надахнуће и у којима. песник приказује себе, излаже своја осећања, своје страсти, чак и своје идеје, претставља јамбографија. |
П ЈАМБОГРАФИЈА.
Јамбографија је добила име од јампског ритма у коме су певане песме које њој припадају. Појављује се код Јоњана и у јонском наречју, и то у време кад и елегија, али није, као ова, дуго цветала. НЕ 5 -
Док је достојанствени и отмени дактилски хексаметар са својим свештеничко-свечаним, поносним, полатаним (и непоколебљивим кретањем одтоварао расположењита. високот племићког сталежа, јамб долази из дубина социјалнот живота (Арист. Вћеб. 1408 5 32 55): са својим живљим и еластичним ритмом оно је одјек етоса и језика широких "народних слојева, чије се снажне страсти не могу више задовољавати само идеатима хомерског племићког васпитања и обуздавати јаким аковима бољареских конвенција. Јамб је прави израз времена у коме се, по ттату ста= рих племићких поредака, појављују народне владавине и у коме У градској држави сазрели и образовани прететавници неплемићких слојева траже признање и важење и свога човештва, |
Јамб као стопа састоји се од два неједнала дела, теса је по-
_ ловина. арсе, = — т.ј. 1:2. Као свака стопа, и јамб се, дакле, састоји од два дела, а један је од њих јаче гласом истакнут. Тај јачи глас зове се удар (иктус), а део у коме се удар налази зове. се арса (406 == дизање), а слабије истакнути део теса (9601 == спуштање). Код јамба знак арсе стоји на другом месту. Често враћање истакнутог дела даје јампеком метру живљи, еластич„нији ритам. Подесан да се њиме истакну јача осећања, он је — каже Аристотел — „најприкладнији метар за разговор. Доказ је за то што у разговору једни с другима највише говоримо У јамбима, а веома ретко у хексаметрима, и то само онда кад остављамо обични начин говора“; зато „за јамбе, кад већ највише подражавају разговор, подесни су они изрази који се не могу да узимају у прозном товору, а то су обични изрази, метафори и украс“ (Ре|атфе р. ТУ р. 1449 а 23—96, ХХП р. 1459 а 12—15). Најобичнији јампеки стих је јампски тримет ар,