RTV Teorija i praksa
potrebne za dobar program - da je zaista informativan, po sadržaju i formi dopadljiv, a uz to i vaspitan. Prošle godine je 0 tome šire govorio dr Miodrag Hitrec u svom referatu Osobitosti vrednovanja televizijske ekonomske propagande u Jugoslaviji. Međutim, društvene i programske norme je lako utvrditi. Pitanje je kakav je kvalitet naše ekonomske propagande u praksi. Mislim da ne možemo biti zadovoljni sadašnjim stanjem kvaliteta EPP. Ima malo poruka i na radiju i na televiziji koje zaista predstavljaju dobar ili vrlo dobar program. To šteti kako celokupnom programu, tako i naručiocima ekonomske propagande. Da je to zaista tako, citiraću iz Politike od 28. oktobra dopis jednog gledaoca iz Vmjačke Banje o delu koji se odnosi na ekonomsku propagandu: „О reklamama imam posebno mišljenje. One upadaju i gde' treba i gde ne treba. Mnoge su već postale i dosadne. Morale bi biti interesantnije, sadržajnije, krače i lišene svega onog što ništa ne kazuje. Promakne i neka banalna, kao na primer, ona što reklamira jogi posteljinu: žena češka muža po tabanima, budi ga... i sl. Možda TV živi od reklama, ali ja kao giedalac televizije sigumo ne živim od TV reklama. Sve ovo rekoh s najboijom namerom, 5 sa željom da program televizije Beograd, koji redovno pratim, bude još bolji, sadržajniji, organizovaniji.” Veoma oštre ocene ekonomske propagande u našoj zemlji u celini date su od strane Komisije Izvršnog komiteta Predsedništva CK SKJ za propagandnu i informativnu delatnost 1 Saveta Savezne konferencije SSRNJ za informisanje. U rezimeu koji ste i vi primili za ovo savetovanje rečeno je, između ostalog: „Nedovoljno usklađeni različiti interesi doveli su vremenom do različitih odnosa u reklamiranju pojedinih proizvoda, pri čemu su neke pojave neprihvatljive po društveno-ekonomskoj sadržini i po idejno-političkim implikacijama: nelojalna konkurencija, obmanjivanje kupaca, poplava igara na sreču (sličice, žrebovi) idejno tuđi uticaji na decu i omladinu, nametanje luksuznih proizvoda, snobizam i sl. Pored svega često dominiraju malograđanski maniri i forsira se sticanje dobara bez rada na lak način. Kako je logika ove propagande bila često drugačija i nezavisna od uređivačke politike glasila
120