RTV Teorija i praksa
inicijator pariske škole „Atelier du creation du son”. Sličnim stilom rađena je i impresija o Kuli Nebojši, simbolu borbe i slobode na obalama Dunava podno Kalemegdana. Poezija Miodraga Pavlovića takođe je u Radio-Beogradu protumačena modemim radiofonskim sredstvima. Njegova drama Nekoliko vrsti mesa u adaptaciji i režiji Bode Markoviča, poema je übedljivog i globalnog simbola. Prikazujuči rat kao Ijudsku klanicu, Pavlovič je slobodu prikazao kao čin dolaska do mesa sopstvenim rukama, to jest, klanjem. Da bi nahranio i svoju vlast - slobodu, čovek uzima u ruke sekiru, ali je taj čin u svojoj osnovi tragičan. Reditelj je, koristeći se stereofonskim mogućnostima razvio polifoni preplet glasova, prateči gotovo sam dah interpretatora, usporavajuči ili übrzavajuči ritam kazivanja, usijavajuči intenzitet od utihnuča do fortisima. U superpoziciji sa objektivnim kazivanjem komentatora, ova je drama poprimila hladnu ravnotežu fiiozofskog traktata. U sličnom prosedeu realizovali smo na francuskom jeziku emisiju poezije Vaska Pope, gde smo sa kompozitorom Dušanom Radičem, ton-majstorom M.Radojčičem i grupom „Singidunum” tragali za novim u spoju arhaičnog, ritualnog i električnog zvuka. TRANSFORMACIJA GLASA I TONA ELEKTRONSKIM SREDSTVIMA Uloga ton-majstora neobično je teška u ovoj podoblasti. Snimateljski postupak postaje komplikovan, iziskuje mnoga isprobavanja i saradnju sa rediteljem i glumcem neposredno. Potrebne su takozvane „tople probe”, Prvi ovakav eksperiment 1967. godine sa uspehom je ostvario reditelj Jovan Đurič, glumica Radmila Andrič i ton-majstor M.Radojčič u drami Uga Betija (Ugo Betti) Zločin na ostrvu koza. Glumac podešava svoju kreaciju milimetarskim mogučnostima tehničkih uslova. Ocenjujući rad ton-majstora Petra Mariča, žiri je ovako obrazložio odluku o nagradi za snimak drame Signal Volfganga Vajrauha: „Inventivnom snalažljivošču u primeni tehničkih sredstava (reč je o diferenciranju replika jednog glumca koji igra više uloga) snimatelj je ostvario ne samo potpuno različite individualne boje, visine i karakteristike glasova za svaku pojedinačnu ulogu več ih je dosledno za svako lice vodio nepogrešivo u tempu adekvatnom dramatičnoj gradaciji
50