RTV Teorija i praksa
А samo nekoliko dana kasnije, u sredu 10. juna 1936, u 20.30 časova izvedena je pod nazivom Humoristične novine prva iz serije emisija aktuelnog humorističko-satiričnog sadržaja. Publika je prima oduševljeno, a i štampa valjda prvi put piše pozitivno o humoru na radiju: „lako se nalaze tek u drugom mesecu izlaženja Humorističke novine stekle su opšte i nepodeljene simpatije slušalaca... Pored čistog humora Humorističke novine poklanjaju naročitu pažnju i socijalnoj satiri što je u mnogome doprinelo da sreda, dan izlaženja Humorističkih novina, postane kao neki praznik svih radio-slušalaca ...” („Pravda”, 2. avgust 1936). Nekoliko izvadaka iz sačuvanih dopisa slušalaca Upravi radio-stanice ovo samo potvrđuje: „Oduševljeni smo, biće nam vrlo drago ako se održi stalno na programu”; „Radio stanica bez humora je ono što je i roman bez ženskog biča”; „Najprijatnija emisija u nedeljnom programu”; „Deluje kao melem”. Uspeh Humorističkih novina zasnivap se na več tradicionalno omiljenim formama iz „Orfeuma” Brane Cvetkoviča i popularnim Nišičevim pozorišnim likovima u sretnom i spretnom spoju sa temama iz svakodnevnog života u humorističkoj i, koliko je cenzura dozvoljavala ili previđala, satiričkoj obradi. A ve to bilo je objedinjeno u novoj, radijskoj prezentaciji - živoj, dinamičnoj, punoj smena zvukova, govora i muzike. Pored „orfeumskog” raporta, muzičkih i tekstuelnih parodija i komičnih monologa i dijaloga, Nušičeva Juliška i Čovek s nogom opet osvajaju, sada ргеко radio-talasa, svoju staru, a i novu publiku. Od premijere, marta 1911, Nušićev Put oko sveta - čudnovati doživljaji Jovanče Miciča u 9 slika sa muzikom Stanislava Biničkog - u stvari neprekidno traje; posle ratova obnovljen je 1923, pa 1935. Ovo poslednje obnavljanje u neprevaziđenim interpretacijama Žanke Stokič i Dušana Radenkovića dalo je likovima Juliške i Čoveka s nogom novu životnu snagu i bilo je vrlo mudro dovesti ih, na vrhu popularnosti, pred mikrofon tek pokrenutih Humorističkih novina i staviti ih da kao
112