Srpski književni glasnik
Download:
Show in BnLViewer
Низа од Кораља. 2
И пјева. — Хрид мраморком шути. И зачарани је круг Око ње све већи, и пути
Све лакши... Са провалих гора Шум иде, а уздах је мора Пун чежње, трепетљив и дуг.
У. — ГАЛЕБ.
Лебдећ сврх мокрих дубина, Од зоре, тихо, полако, У круг се помиче тако Између двију модрина.
Не чује с китних планина Шуштање процвалих гроња; С копна не осјећа воња Кадуље и ружмарина.
Он кружи миран и сам, Омамљен шумором вала, Мирисом алге и соли.
А кад се смркава дан, Носи пут незнана жала Крик неутјешљиве боли.
У1. — ОСТРВЦЕ.
Јутрос у сјају је зоре
Ко лабуд по пучини плив'0; У подне је леж'о и снив'о Под копреном блиставе тморе.
Сад нема га. — Створење живо Је л' оно, што гута га море“ Је л' варка Је л' лагано ткиво, Што виле га од алги творе 7