Delo
ОПШТИШ КО ДЕТЕ 1 1 1 леви у походе, небојећи се ни мало, хоће ли му се још којп нут изгубнти ципела или неће. Тако су пролазнли лепо и пријатно данп госпођа Милевп док једнога дана — као што се то и у осталим романима дешава — не искрсну пред њу неко коме се није надала. Тај неко. о коме већ у двема главама овога романа није било ни речн, бно је Фића адвокат, којп је онако срећно обезбедио госпођа Милеви туторство над огромним насљедетвом. Што је Фића адвокат тако нзненадно искрсно, то неби била ни мало чудновата ствар али захтев. који је Фића адвокат изненадно ставио госпођп Мнлевн, биоје управо такав, да би могао сву срећу њепу пз темеља да обори. На нме, Фића у неколнко искреннх речи, непозивајућп се нн на какав односећн се параграф, објасни удовици да је она управо сад у његовнм рукама, ако он само хоће, може целу ствар о детету открити суду н да би то, не само разрушило срећу госпођа Милевпну, него би је довело у везу са многим параграфима који не бн билп врло расположени п наклоњени госпођа Милеви. Свп ће ми чптаоцн поверовати, да је госпођа Милева при изјави Фићиној побледила. II ако је њој бледило врло лепо сгајало, изг.теда да то није на Фићу толико утицало колико би рецимо на господина Взсу, већ је п даље наставио да ређа све горе од горега параграфа. Госпођа Мидева покуша и у несвест да надне, али је Фића са свим равнодушно сачекао да је прође неевест п наставно набрајање параграфа из свпх могућих закона који су за последњих двадесет и пет година донети у Србији. Кад .је најзад набрајање исцрпио, он заврши разговор овако: — II управо, драга моја госпођо, остављајући све друго на сграну, ја бих вас молио да мп дате сто дуката. Бога мн потребни су ми; може бити ви не верујете да су ми потребнп али вам се кунем свпм на свету да су мн потребнп. — Ју! — учини госпођа Милева и то таквпм некаквпм нагласком као да је узвпкиула ,,јаој!“ Господин Фића се још једном зак.те да му је тај новац потребан и поче опет да јој броји параграфе којн би, кад би само он то хтео, могли бити веома нерасположенн ирема њој. На тај начин он убедп госпођу Милеву да нема где и она му даде сто дуката, узданувши теже но што .је за својим покојним мужем узданула.