Mamajevo razbojište ili Bitka na Kulikovom polju između Rusa i Tatara : istorijska priča iz 1880 god.
21
— Сада смо на месту — рече црна сенка. Видите, ево овде је канцеларија. Она врата онде, то је спаваћа соба господарева. Она до ње, то је његове жене. Она врата у средини, то је сала. Новци су у каси, у спаваћој соби. Кључеви од касе у асталу. Драгоцености у орману....
— А колико их свега беше у кући — питаше плава сенка.
— Овде на горњем спрату нема их много. дн... жена и... дете....
— Како да се нападне 2
— Прво да нападнемо њега.
— Па онда 2
— Онда на жену.
— Ако се јави у помоћг
— Јавила се или не, да се нападне и она.
— А детег
— Па и дете.
— Шта дете2
— Њега удавте одмах. Зар да се око балавчета заносимо.
— Ама грехота је брате. Невино дете — мољаше жута сенка.
— Шта грехота јег Звекане један... Шта ми ту попујешг Брука! Та ти ниси за лопова, ти си за калуђера... . Доста говора. Ја ћу сам напасти господара. Вас двојица гледајте жену и дете. Ако затражим помоћ, један од вас брже к мени. Јесте ли разумели 2
— Јесмо.
На пољу ветар страховито бесњаше. Небом се гањаху облаци. Од часа на час севнула би муња. Грмљавина се све више и више приближаваше...