Naša književnost
Download:
Enzeigen in BnLViewer
али пролеће Бано“ прошло је једнола дана с победом преко Срема.
И ја сам слао писма ко беле ћолубове,
но толубови нису долетали на длан. Низала су се пролећа, прецветавале зове
и у пољу се њихао блаљли, мекани лан.
И ја сам желео речи | и жудно сусрет хтео.
У себи сам носио ровове пи давне топле сне,
но молао сам слободно хиљаде миља прећи, тде би ти била, тдеР Воз тутњи ноћас
кроз поља и кроз шуме. Ти си остала у мени сусрет, вечити друз. Пролазе силнали црвени и зелени.
Пара ме топло запахне као да дува јут.
И криво ми је, криво док Ћутим у ватону
ц тонем у светла
фрада сјајноћ од славља, што ме не чекаш ноћас под сатом на перону, нело се твоја рука.
само из маљлле јавља.
'_ Слободан Марковић ђ