Delo
■300 Д Е Л 0 Француску у случају да она буде нападнута. Али одмах после тога немачки су државници званично изјавили, да Немачка није имала намеру да напада Француску или да бајонетом под гушу извлачи какве концесије. У Немаца је могла не наћи послуха изјава енглеске владе, која је била састављена у огиптим изразима, не спомињући Немачку, и у којој се просто тврдило да би Енглеска испунила своје уговорене обавезе. Немачко тумачење ове изјаве да се њоме циљало на Немачку, било је то исто што и признање с њене стране, да је немачка политика била агресивна. Али ако је немачка политика била агресивна, и ако је изјава енглеске владе учинила да се то агресивно држање промени, онда је дејство те изјаве било добро а не рђаво. Ма како да изгледа чудновато, али се беспристрасном посматрачу чини да Немци не разумеју Енглеску и да Енглези не разумеју Немачку, и у томе је опасност. Свака земља, и свака влада, жели изнад свега благостање свога народа. То је природно и право, али то није узрок за свађу. Реч пријатељство се покекад употребљава за односе међу народима, и то није врло добра реч за те односе, јер је она просто једна метафора узета из односа између лица.“Пријатељ чини жртве за свога пријатеља: чак пријатељ се у нужди познаје. Међутим један народ не чини жртве за други народ. Кад се две владе приближе и расположене су за заједнички рад у политици, обичан узрок за то је какав заједнички циљ, најчешће какав заједнички страх. Оне се удружују за узајамну одбрану. То је била првобитна природа савеза између Немачке и Аустро-Угарске. То је објашњење споразума између Енглеске и Француске, ма да он још нема облик савеза. Кад Енглези посматрају односе између њихове земље и Немачке и кад чују о толиким жалбама у Немачкој о „непријатељству" Енглеске, нико у Енглеској не зна какву је то пакост Енглеска икада учинила Немачкој или зашто се Немци тако љуте на Енглеску. Кад се постави питање не даје се никакав разумљив одговор. Једна даља тешкоћа лежи у теорији која је годинама кружила у Немачкој, док није широм примљена, да морални принципи не важе за односе између народа и народа. Енглеско је веровање међутим, да народи постоје само донде, док се тих принципа држе и пропадају кад те принципе почну да газе. Можда то верују и у Немачкој, само је могуће да је различито њихово гледиште о томе шта је право. Понекад су били чињени покушаји и преко штампе и приватно да се нађе у чему се састоје