Naša književnost
Preuzimanje:
Prikaz u BnLViewer-u
44
јр "од одн И ПРИ Ср И ај от у ТЕ ин
Књижевност
Или је море, песак ли шапће,
ил мртве браће раздраган глас;
Од овог сунца, од лепоте
где да се склоним и нађем спас2 Небо ме дави, небо ме гуши,
муче ме ноћи, подне и дан,
слепе ми очи и слабе груди
за ово сунце и овај сан!
Ко да ме зовне, ко да пробуди2 Рањен сам, браћо! Рањен сам, људи!
Радомир КОНСТАНТИНОВИЋ
Ране пи ту ПН рана МЕ
Ема и «-