Srpske narodne pjesme. Knj. 3, U kojoj su pjesme junačke srednjijeh vremena
Preuzimanje:
Prikaz u BnLViewer-u
441
Удовице узданицом зваху,
Десно крило, све невјесте младе,
Старе баке: оди к мени синко.
А од кад се ја ожених, друже,
Ђевојке ме зову издајником,
Удовице: наш невјерни друже,
А невјесте: у невољи друже,
Старе бабе, ни оклен си, синко. |Упор. 1', бр. 693]
578. Ђевојна угони момка у лаж.
Џа посади виноград
Око куће уз оград,
Па се врати узпатраг, Нађо пару и динар,
Купи калпак и анџар;
Па се врати узнатраг Нађо коло дјевојак',
И ја реко дјевојци:
» У ! дјевојко, љепото !
» У! анумо, кадуно,
„ја сам Божиј, ја сам ваш.“ Говорила дјевојка:
» Ајд' отоле, момчето,
„Да си Божиј, да си наш, „Ти би допго још данас, „Те љубио коју нас.
Ал ти лажеш ко и паев. „Што би теби ваљало: „Прелијепа понуда“ „Преко леђа полуга.“
10
10
90