Srpske narodne pripovjetke, zagonetke i poslovice. Knj. 1 : pripovijetke i zagonetke, narodne pripovijetke i zagonetke
сл ~
98. Опет тада, куму.
ФУ нашега милостива кума
На руци му златан голуб гуче;
Волим кума, нег златна голуба: Голуб бити, па и одлетети,
А ја с кумом рујно вино пити.
УДА Опет куму, кад сватови нијесу весели.
Мали куме, камо твоја вала“ Што се валиш од недеље дана, Да покупиш момке п јунаке, Да играју и певају за те:
Ни играше, ни певаше за те: Напише се воде блатушине, Попадоше, ка и орлушине.
100. Опет на свадби, првијенцу.
(РИСАНСКА)
(Ола се златна жица од ведра пеба, Савила се првијенцу око влобука;
То не била златна жица од ведра неба, Већ то била добра срећа од мила Бога.) Част да ти је, првијенче, и црвено вино! Попиј и ту, и другу, да ти обје пробуду!
29) Мјесто »добра срећа од мила Боса“ говори се снахл наша од добра рода.“
сл
и:
98. — 15, 229. Куму (на свадби).