Delo
90 Д Е Л 0 цима. Жпва му је био добро-дошао, те да и опроба оно што је био у књпзн читао. Одмах, још првнх часова у почетку школске године, иоказа се учитељ као пријатељ Жнвнн. То детету ули безмерну наду и иредану љубав према учитељу. Учптељ није паглио већ је радио поступно и с планом. Пре свега се постара он да створи детету бољу средину, у којој се креће, и у школи и на дому. То је био у почетку најважипји а у исто време н најтежн посао. Случај је ускоро донео згодну ирилику за то. Једап друг Живин, Мита, такође је прилично муцао прп одговорима. Учитељу беше пало у очи, да се ученицн некако чудповато стану смешкати, кад год би овај замуцао, док би он поцрвенио, уплашио се н уозбиљпо — те једанпут запита децу о том. Господине, онн се смеју Мити, како сад и он муца као Жива — истрча се на то један са одговором. — Како: „и он“? Зар он није раније муцао? — упита учитељ у недоумици. — Ја не ммуцам, Господине! — бранно се Мита, шаљући погледом стреле на своје другове. — Јест, Господиие, јест!... II он сад муца! — тврђаху деца. — Он се, Господине, највише подсмевао Жпви, па га казнио Бог, те сад и он муца — објасни један. — Та...ко: — отеже учитељ. Слушајте, да взм то објасним... Ко год нешто нонавља, тај се брзо на то навикне, хтео — не хтео, на после то врши и нехотице, без размишљања, понекад баш н кад му се неће. Тако је било и с Митом. Оп је, задиркујући Живу, изговарао пајпре хотпмичпо поједнне речп муцаво, а сад му се је језик на такав изговор тако навнкао, да неке речи изговара на тај начин и кад он то не би хтео. — Ја примећујем, да п још понеки, од вас што сте дошли из другог разреда, номало муцате. II ту ће бити исти узрок којп је п код Мите. — Поред овога зла које сте нанели самима себп, заднркујући свога друга Живу, вн сте још више чинили зла самом њему. Ви сте му често загорчавали живот. А — је лп то лепо; је ли то хрншћанскп? — Али сте вп чинили свом другу Живи п још .једно друго зло својим задиркивањем и исмевањем. Из страха да пе буде исмејан Жива је све више и више муцао... Него, знате шта, децо? Хоћете ли да сви зајед-