Godišnjica Nikole Čupića
232 Годишњица
рином, захођењем левог крила: тј. заходи трећи краљ око првог, који је близу болеснице. Ово учине двапут. Трећи пут обиђују у круг. 1. краљ иде напред, и он је голим врхом јатагана закрсти на грудима, и својом левом ногом дотакне се које му драго њене ноге. Сви остали додирну је ногом каои 1. краљ, а Ш. краљ не само што то учини но је својим ножем закрсти као и !. краљ. — После овога |. и П. краљ дижу је са земље, сваки јој једну руку узме па је пребаци преко свога рамена око врата; један је од њих око појаса, са леђа држи својом левом (1. краљ), а други (1. краљ) својом десном руком Десна рука 1. краља држи на његовој десној страни врата на десном рамену своме, десну руку болесничину. — П краљ држи у обрнутом смислу леву руку болесничину. Њих двојица носе је. |-ва краљица заузима место |-ог краља,... те се онда овако поређају : 1 краљ, падалица, И краљ, 1Т—Ш краљица, па Ш краљ. Сада их је, дакле, седморо! Прва краљица хвата у појас П-ог краља својом десном руком, а у левој руци носи ј|атаган 1-ог краља, те онда П-га краљица њу хвата за појас, пошто јој лева рука није слободна. — Ако болесница не може да иде, ради се као што је овде описано, ако она може да иде, онда они њу у истом реду узимају и сви се међусобно држе у појас, и тада сам 1 краљ носи свој |јатаган, који укрштава са ножем Ш краља. Укрштене додирује падалица руком. Кад је све ово учињено онда се у развијеној линији (лесом) крећу у напред, ка реци, и тај простор који износи око 100 метара, деле на Ш дела, тј. они до реке стају трипут, мећу болесницу на поњаву да легне или седне, како која може. У случају немирноће држе је силом (обично родбина). И на 1. и на2.и на 3. стајању врше играње на исти начин као и на месту где је пала. Између 2. и трећег стајања они се, на почетном месту одакле су почели играти, око себе на једном малом простору у кругу окрену, и онда додирну њену ногу и продужују 3-ћу игру. На сваком одмору прскају је водом, изжватаним пеленом и белим луком из својих уста по лицу њеном, и зову је по имену, лупају је дланом по лицу, дрмају је, често и шамар опале. На реци је запајају водом коју један краљ сипа на корице јатагана, и коју други краљ хвата, у своју шаку, и из своје шаке том је водом запаја! На реци се обично к себи и „повраћају“, а могу и да се „не повратше“!... И у једном и у другом случају они се враћају назад, и опет на исти начин