Otadžbina
46
П А Ш Т А ?
гд(з се без икакве резерве патницима обећава награда <( Т8М0 горе». Читање се нродужило и сутра до подне, а после подне Јанко већ поче по пропису уређивати своје ствари, писати писма, и међу њима једно са свим велико у виду дневника, а намењено Марији. Нарочито уживаше у својој ; ,мирноћи, в а мирноћом он зваше оно глумачко навлачење осмејка илл мрштина на своје лице, и ако је унутра у души увијао се као црв. И у целом том свом делању, он ни један пут не покуша да да себи рачуна за што он то све чини ? За што је он тако несрећан и шта све мора човек имати, па да се не мора убијати? Беше ли и ово иоследица његовог васпитања. или неке урођене пренадраженос-ти ? На то се не да ласно одговорити. ЈЈто се њега самог тиче он, и кад је покушавао да то све себи објасни, одмах је посуставао и заклањао се за болешљивог Вертера и за велико име Гетово. Тако раде и матори л.уди, који се у младовти нису напатили ! (Свршиће се.) Л. Н. ЛазаревиИ.
П А Ш Т А ?... Па шта ли као доби с т»:м Што сломи наду срцу мом ? И што се смеде играт'с н.им ? Бацити отрсв на њ и гром ? 0 вараш себе, вараш зло За тиме кад ти гори груд: Надање кад се распе сво. Да тада мине сва те жуд.