Policiski rečnik : Knjiga treća M — Š
· Удо
"према . чл. 9.
7414 Гр. 3. и чл. 49. зак. о ста-
ратељству, и таква решења подлеже расматрању Апелац. Суда зак. о старатељству.“ (Бр. 2358—1891 г); |
г) „S S 413, 414 u 419 Fp. 3.
регулишу само право удове пре-
ма наследницима, а не и према повериоцима дефунктусовим, пре ма којима ни удова не може имати веће право, но што би га имао сам дефунктус,““ од кога она своје право доводи.“ (Бр. 67—1914);
д) ,,Правни положај снахе према заоставштини њенога свекра, онакав је исти, какав би био и према заоставштини њенога мужа да је овај живео и наследио свога оца, т. ]. она на заоставштини свога свекра, као жена његовог умрлог сина, има право удовичког уживања. Али сестра свекрова, и ако је као удата од њега одвојено живела, пошто му је наследница, има по % 414 у. вези са 5 10 Гр. 3., такође право уживања, те према томе снаси припада само половина свекрове заоставштине у уживање до преудаје или смрти.“ (0. О. С. Бр. 2627 —1899).
5) Жена оставши по смрти мужа на овога имању, ако муж има удату кћер, нема права уживања целог мужевљевог имања, него по смислу % 414. Гр. 3. треба да дели са мужевљевом ћерком.“ (О. О. с. Бр: 386—1875);
e) ,„,По 9 415 Гр. 5. удова ужива имање мужевље заједно са онима који су и за живота мужевља учествовали, без обзира на то да ли су та лица и како род са покојником. Међутим У 414 Гр. 5. именује ближе мужевље сроднике и овима, као наследницима, даје право на деобу заоставштине покојникове, не постављајући
550
Удо
услов да ли су они и за живота покојниковог у уживању учествовали. Да је смисао % 414 Гр. 3. овакав, показује то, што он такав услов изрично не наводи; и што ако би овај услов важио и за наследнике означене у У 414 Ip. 3., онда не би била ни потребна одредба овога законског прописа односно њиховог права уживања, пошто они, ако су за живота покојникова удела у уживању имали, право уживања. имају већ по 9 415 Гр. 5. И законодавно решење од 2 марта 1859, H.Ne 210 (Збор УШ, стр. 97), које је засновано на 5 414 Гр. 3., и које одредбе овог 82KOHCKOF прописа објашњава и потврђује, не прави разлику KOJI наследника именованих у томе законском пропису, на оне који су за живота покојниковог у уживању учествовали и оне који HHсу, већ напротив поставља правило, да ти наследници уживају, заједно са удовицом у сваком случају. Даље, наследници именовани у 5 414 Гр. 3., спомињу, се и у 5 415 Гр. 3., и по овом последњем законском пропису удова ужива целокупно имање мужевље само тада, ако тих наследника не би било. И на послетку пошто наследници из У 414 Гр. 5. могу бити и деца покојникова, то по 9 477 Гр. 5. закони део деце мора остати невредим, те би неоправдано и неправично било оптеретити га још и уживањем удовице, пошто би деца тада била само по имену наследници за ово време докле је удовица у жи7 што је противно % 477 Гр.
(О, О, С; Бр. 4546—1905 г);
ж) ,, Кад је законодавним решењем од 17 априла a ГОД. Во 451 код 9 414 Гр. 5. пропи-