Srpske narodne pjesme. Knj. 6, U kojoj su pjesme junačke najstarije i srednjijeh vremena
109
те
„Ако спаваш, не дигнуо главу ! ул" не чујеш, али и не ајеш, „Ето Турци на те су три банде: » Од Никшића п од Коренића,
» И од Гацка поља широкога, „Јутрос ће ти, Вуко, ударити,
» И бијеле овце плијенити,
„Но се држи, мој соколе сиви, „»Спомени се свога отачаства, „И имена српске Горе Црне.“ Ка' је Вуко разумио вилу, Скочи јунак на ноге лагане,
И он узе сјајна џевердана.
Е ма Вуко не вјерује вили,
Ма се Турци примакнули били, Те гледају овце и овчаре.
Прве су се отвориле овце,
Прве овце Голубовић-Вука
И његова мила стрица Марка, Код оваца п Вуко и Марко, Гледају их турске арамбаше,
Па питају једнога јунака,
Те је родом из Горице Црне, Ускочио у турске крајине:
»Да за Бога, наша вјерна слуго! „Чије с' оно пребијеле овце, „Је их има пунана хиљада,
» А пред њима два добра јунака, » Сјајне пушке носе на рукама, » Добра крда, бољијех овчара, „Без крви нам пуштит' овце неће #< Но им вјерна говораше слуга:
15
20
30
95
4()
45