Srpski književni glasnik
Download:
Show in BnLViewer
КРСТ.
Крст један, нови стоји сам, А под њим Неко закопан Скрстио беле руке, И снива вечни сан. "Над њим је мекан мајски дан, И млад се кестен шири, И преко траве пири Пролећа дах...
О, како нам је далек Свако, ко доле снива, И кога вечно скрива
Мотика земље црне, . Да поред нас не стоји И с нама не ужива Тај лепи мајски дан
И топли, свежи зрак, Већ мрак га, мрак га, Изједа свог и гута Док ми, са уског пута, Читамо његово име...
БРАНИСЛАВ КИРЈАКОВИЋ.