Topola
pidissimum; * tectum; * tepido aggere terrae; * locus tepida caede recens, jošte toplo mjesto übistva; * tepidum (adu.) qui spirat; pokudno, * ohladnio, focus, rogus, utrnula. tepor, oris, m. [tepeo] 1) mlakost, blaga topi ota, solis; maris; uvae; * modicus; f vernus; * pl. vr oie a. 2) (Tao.) u zlu smislu: hladno kupatilo upril., mlitavost opisa; pl. tepores, vinska para, nocturni, Hor. ep. 1, 18, 92. 93. ter, adv. num. [tres] 1) tri puta, * t. deni, * t. centum ; * t. centum milia ; * terni t. 2) meton., * više puta, ter et quater, ter quaterque; bis terve bonus, koji više puta uspije po kojim stihom; * pre, vrlo, t. felix, presretan; t. amplus ; felix t. et amplius; * o terque quaterque beati! ter-đeeies (-deciens), adv. num. trinaest puta. terebinthus, i, f. (rtgć(kv&og] terpentin (pistacia terebinthus Linn.), drvo, Verg. terebro, 1. [terebra, svrdao] 1) pro vrtjeti, probušiti , f malum (jabuku) digito; * latebras uteri prosukati (o drvenom trojanskom konju); * lumen (oko iskopati) telo acuto. 2) (Plaut.) tp. ut terebrat! kako me buši! kako hi me rad dobiti! teredo, inis,/. [Ttgr]č(ov\ drvbtok, drvotočac (crv), Ov. Terentius, Terencije, ime plemenu rimskomu; 1) Gajus T. Varro, konzul i vojvoda god. 216. pr. Is. u boju kod Kane. 2) Marcus T. Varro, gramatik i ispitao starina za Cioeronova doba. 2) Publius T. Afer, pisao komedija, oko g. 170. pr. Is. Odatle -tius, i -tianus, adj. Terencijev. TSrentum, i, n. Terent, mjesto na Kampu Marciju, gdje su se slavili ludi saeculares, Ov. Odt. Terentinus, adj. terentski. teres, etis, adj. s komp. [srodno tero] 1) usukan, okrugao, obal, stipes; hastile; * mucro ; * fusus; * gemma; prenes. (Hor.) sapiens t. atque 2'otundus, uglađen i od komada, t. j., koji sebi oie tare glave za zemaljske stvari; vitak, pun, čvrst, jak, * puer; * digiti ; * sura; -[• membra; * plagae, dobro pletene mreže, guste. 2) lp. ukusan, fin, aures, tanke; oratio. Tereus, Si ili Sos, m. [Tr/gt-vg] Ter ej, kralj u Traoiji (gl. Procne, Philomela), Verg. Ov. ter-geminus gl. trigeminus. tSrgeo, si, sum, 2. starije tergo, S. obrisati, otrti; čistiti, laštiti, ama; apsl., * mensam mentae tersere virentes; * leves clipeos et spicula lucida; * palatum pavone, dražiti.
Tergestini, orum, m. stanovnici grada Tergeste (Trst) u Istri, Tršćani. tergiversatio, onis, /. [tergiversor] oklijevanje, ustručavanje, mora et t. tergi-versor, dep. [tergum-verto] (upr. okrenuti komu leđa) ustručavati se, kratiti se, ne htjeti, ispričavati se, obraćati se, non incallide; quid tergiversamur, Epicure? tergum, i, n. 1) leda, hrbat, a t., ostrag bdzada; post t., za leđima, za sobom, ostrag, post t. clamore audito; neque post t. hostem relinquere volebat etc.; post t. hostium legionem ostenderunt; clamor, qui post t. pugnantibus exstitit; ne nostros post t. adorirentur; također na leđa, unam (so. peram) post t. dedit, uprti Phaedr.; vertere, convertere, dare terga, udariti u bijeg, dati pledi, * terga praebere fugae, bježati; no* praebere terga Phoebo, sunčati se; terga dare hosti, pred neprijateljem bježali, Liv.; * terga dare također = podleći pod teretom; terga caedere, po leđima biti; -j- terga fugientium fodere; tergo ac capite puniri, šibaju koga i sijeku mu glavu; equites tergo inhaerebant, bijahu za vratom, f haerere in tergis, -|- in tergis fugientium, za petama, (Curt. 6,3, 9.) simul terga (naš bijeg) viderint, sequentur. 2) lp. a) zaleđe, ad terga collis; * quae terga obverterit axi. b) * povrsje, aquae, o) * (= tergus) koža, t. taurinum. Po tom * predmet od kože, n. p. štit, mjesina, ručni bubnjić, caestus, d) * navlaka, clipei, e) meton., tijelo, glava, komad, centum t. suum; t. suis sordida, but (šunka). tgrgus, oris, n. 1) * -)- hrbat, ple će; * de tergore (suis), od sušena (uđena) buta; * juvenci. 2) * debela koža ( životinje; sr. cutis), deripere terga; septem taurorum tergora, štit od sedam repova goveđe kože. Terina, ae, f. Terina, grad u Brutiju; adj. -naeiis, terinski. termen, itis, m. odrezana grančica, olivae, mladica masline, Hor. epod. 16, 45. TčnuTnalia, ium, n. [terminus] Terminalije, svetkovina boga međaša (Termina] slavila se 23. februara. terminatio, onis, ni. [termino] razmeđavanje, samo tp. a) ome davanje, rerum expetendarum; t. (sud) aurium, b) konac, zaglavak perijoda = clausula, ordo (verborum) alias alia terminatione concluditur, jednom Cie. or. 59, 200. termino, 1. [terminus] 1) omeđiti, obilježiti, fines vestri imperii; fana; agrum publicum a privato; immensa planities, ut subjectos campos t. oculis haud facile queas,, pregledati; stomachus palato extremo terminatur,
1062
tepor—termino