Život i dela velikog Đorđa Petrovića Kara-Đorđa II
+ 58 =
Живко је имао шест синова, а Илија јединца свог Стевава, па као сирома, прода и њега неком Константину Ћурчији из Београда за 100 гроша, који га одведе у Београд, гди изучи трговину, и доцније са набавком Џебане за Србију постане врло богат човек.
У време Дахиске владе, Стеван пребегне у Земун и ту се настани. Кад Кара-Ђорђе 1804 год. устане противу Турака, Прота Ненадовић сиђе у Земун 18. Фебруара, да потражи људе, који ће набављати и додавати Џебану Србима. Јави се познанику свом Мајору Митезеру, и овај му доведе у Парлаторију Стевана Живковића. Прота му каже како су устали противу Турака и бију се сњима, и замоли га да набави Џебане. На то му Живковић рече: „Мој попо, ја хоћу, али немам новаца.“ Прота му даде 9 рушпија, а толико даде и Јанку Зазићу из Океле, који је такођер пребего био од Турака у Земун. Иони му за те новце донесу 9 фунти барута, и осим тог једну вобницу (торбу коњску) фишека, и 300 танета, које им Прота обашка, ако је и обоје пре скупо било, плати. Прота замоли потом Живковића, те му у Бољевце опет око 23. Фебруара донесе 6% оке барута у четири врећице као воштане свећице, гди му и тај барут исплати. Но кад му Живковић у почетку марта донесе повише барута, којп је засецо за 600 форинти Сребра, и пак као и пре тога недадне Проти на вересију, Прота нађе се учуду, те одвоји његовог стрица Јакова 300 дебели вепрова, прода и тим барут Живковићу исплати, и такови однесе те војсци разда. И после тог Живковић је једнако набављо барут за Србију под врло скупе новце и отуда се врло обогатио; докле му се није нашло конкурента Пуљевић и други Срби. %)
Године 18025 о Ђурђевудне у Пећанима, изабрат је Живковић, Прота Алекса Лазаревић из Шопића и Јован Протић из Пожаревца, а после тог и Петар Новаковић Чардаклија, и слати у Цариград као депутирци, да траже од Султана да се Србима права даду. Но како им тамо загрови опасност, ова тројица избегну на лађу и преко Одесе олу у Русију. А Живковић јошт напред излаже се од Турака, да иде у Србију казати Орбима, да се одређеном Афис-Паши покоре. Он дође први у Србију и каже Кара-Ђорђу праву истину о намери Турака, а Србима противно казивоје, да Афис преко воље Султанове
#) Мемоари Проте Ненадовића види стр. 62—63, 69, 77—78.