Brastvo
144
Скочила је. да се дави, За живот не мари. Отац даје стотину,
Да изваде Софију,
А маћија три хиљаде, Да је не изваде.
(Чобанац, 21-У1-1909).
Уа Ала бара удара, Цура гуске украла, Украла је па се жури, Јуре је пандури. (Чобанац, 21-У1-1909).
8.
Расло ми је бадем дрво Танко високо,
Под њим лежи Хајдук Вељко С лепом девојком, итд.
(Збег, 20-У1-1909).
" Сент-Андрији сам забележио и три народне клетве, у с И се помиње горска : «Хиљада те горских | ухватило!» «Иди до за ке!» «Све нек иде до горске!»
У Збегу су до пре 40 година свирали гајдаши и уз гајде се играло. Тако је било и по другим местима. Понекад се играло и само уг песму, или уз песму и гајде. Данас гајда више нема. Од игара познате су:
„Љесе, којим се увек почињала игра. Играли су га само мушки, ухвативши се за рамена.
Коло. Мтрали су га и мушки и менски заједно.
Кетеуше. Играо га је један момак са једном или двема девојкама. Уз кетеуше се певала и песма:
Сека Нела воду нела, Над водом се надвидела: Све би Турке премамила, И турскога скелеџију, Који мери на риф чоју!
Маџарац. Играло га је у двоје: мушко и женско. Даље су игре биле: паркала и сакајто. Народно се одело већ одавна изгубило. У Збегу само
__ још старије жене носе, и то само свецем, сервијанку од.
вунене материје, опточену чипком и са два дугмета позади. Раније су жене носиле убрадач, који се китио седефском иглом и перјем код ува. Сад се све убразују најрбичтје црном марамом.
а ж
ме
чак
лику
СР
4 6