Brastvo
2а Ра Али
Оз | ".
Портино страховање од Србије у ово доба поклапало се са страховањем Енглеске од Русије; — где је Порта видела Србијину, ту је Енглеска назирала руску руку.26
Као расположење хришћана у Царевини за Србију, на Порту је тешко падала и осетљивост њених мислимана у питању увођења рефорама. У том погледу, Порта се налазила као између две ватре. — Под утицајем верског фанатизма шире мухамеданске масе и улема, странке противу рефорама и стеченога права над хришћанима, и мислимани су бивали све осионији.27
Међутим притисак хришћана у два правца · све се више осећао. Хришћани су дејствовали на Порту и на стране "владе својим рекламацијама у једном и ефикасним мерама и средстима у другом правцу. Због тога. нетрпељивост између хришћана и мислимана бивала је све јача, — Као што су хришћани у унутрашњости Царевине, нарочито они у областима дуж граница Србије, Румуније и Грчке дејство-
вали за, тако су мислимани у Цариграду и другим већим "центрима дејствовали противу увођења рефорама. Између осталога, мислимански свет реформе ни разумевао није.= Септ. 5. 1859. откривена је у Цариграду завера Арнаута и
Под истим датумом Кћх. Србије извештава свога министра да су му дипломате у Цариграду (Тувнел и др.) изјавили: да је Џорта пре неког времена хтела да направи окршаја у Србији, да је велике силе нису одвратиле.
Цариградски листови, доносили су у новим бројевима о српским маневрима у Бугарбкој (Сш. Србија п Маћедонија) и Босни; да су украђени топови са градских (Београд. тврђаве) шанчева и послати у Бугарску и Босну,
Кад је Кћх. Србије, 9. дец. 1859., носио писмо Кнеза Милоша да покаже посланицима, и кад је дошао аустријском посланику, овај, дочепавши копију изговорио је Кћх, и ово: «Нека се обрати (Књаз) гарантима па ће видети; неће остати ни он ни његов син. Ви ви-
дите трн у оку Портином, па протестирате, а она види елефанта 363
вашем оку па ћуте. Тужите се на пашу зато што је човек способан; хтели би да имате будалу. Најпосле ме, пише Кћх. даље, дохвати (после оног) за руку и продрма јако и рече: Узмите сабљу у руке па се бијте с Турцима, а немојте интригирати...» (Изв. КЋх. од 9. 1859.)
У писму Великог везира од 28. децембра 1859. које је упутио Кнезу Милошу, стоји, између осталога и то, да се до: знало (на Порти) «да из Босне и других провинција многи смутљивци и бунтовници у Србију прелазе и отуда БР (у Турској) буне и из српских територија брошире растурају... Порта не може остати равнодушна» (Држ. Арх, — Кн. Канц).
56 В. Дентшон, ~ ломе до стр. 33 ер ле
1 А Гиљфердинг, у пом. д. — Јопдшеге, у пом; д. 1. стр. 459; — Јопхуоиј Кећпт, Назћозг де ја Тигаше ете. стр. 262.
28. А. (' Арги, Хезосјаћоп гејашуез ап Ггане ејс. Рага5, 17 (2) «Опапа уопз сззауег 4 ехрпупег а пп Тикс је ћашећегн де саћа
"оџ Је ваш ћоптауопп Че 1856., И у а ипе сћове 4и' П пе СаИТрТЕВДЕ ЖЕ ра5». Х | 32:52 арена
ЖЕ м У ЕЈ Е + ~ м За а и