Delo
СРПСКИ НАРОД У ГКОНСКОЈ ЕНАРХНЈН 401 Услед немира, дакле. у очн Дскрса, црква је затворена. Месна власт тада није ни прстом макла да би их спречила или изгреднике казнила. ()на нм је, на против, повлафивала само за то гато би иначе било поможено Србима. ТБих је она, поред мисли гато их и иначе има о њима , желела сузбити већ н с тога, што их је сматрала као рушиоце једног стања које постоји — околност која, у много прилика, може да објасни држање по неког ретког Турчина којп Србе не сматра за највеће своје непријатеље. Патријаршија пак, у место да поновним заповестима Митрополиту, тражећн уз то и потпору власти, у своме интересу, прибави важност својим заповестима, у један мах се тако иовлачи, да Митронолита деветом заповегаћу, а супротно свима дотадашњим. упути да цркву одмах отворлц а словенском језику да да само леву аевницу. Једновремено с тиме она погаље и једног свог поузданика да се обавестиГ?) о правом стању ствари. Посао овог другог остављам на страну. Карактеристично је. да о његову доласклт није ништа знао митрополит, н ако с\* о њему нзвегатени билп Гркомани, који су потом били са њим у сталној дружби. Митрополит ипак, после оваке заповести, не отвори цркву, него пошље Патријаршнји питање: гата да чини са српским свегатеницима у Скопљу, којп не знају нн речн грчког и који, по овом најновијем њеном регаењу , нс могу никада у цркви нп служити, ннкакве обреде извршивати, па према томе никада се н не нрнчестити '? Хоће ли да их стави иод забрану чннодејства, гато канони прописују у такпм случајима‘? Патријаргаија је ово писмо оставила без од1ХЈвора; нпгата не одговорн ни на писмену представку народа о овоме, него Митрополитг пошље на одговор тужбу коју с\' противу њега подигла петорпца Гркомана, од којих ни један Није имао нп свог нуфуза у Скопљу. И шго још впгае иада \' очн, V тој тужби, о којој се чак н Син-одално решава (Број 2811 Патријаршије од 1896 год.); и коју Патријаргаија узима у поступак, Мптрополит се назива само својим простпм пменом, Методије, а епархиски иротосннђел. архпмандрнт Нпћпфор, којег је у Сконље послала сама Патријаршија . својом граматом, п којег је за архимапдрита рукоположпо сам Патријарх, назива се најпогрднијпм нменнма.