Delo
208 д к л о Кад се гледа само иа штампу, опда се за љу може рећи, да је она у истн мах пешто најгоре и најбоље, она је орган пајилеменптпјнх побуда п најодвратније оруђе сврхе. Ова рђава заједннца н добра н зла донела јој је доста рђав глас. Светје мало цени н још мање воле. Осетљнвији је ирема њеннм рђавпм особинама него према њеним добрпм странама. Алп, ово стање душе остаје ннтнмпо п скрпвено, ма да је оно опште, јер пе налази јавпог израза те да би могло бити јавно исказано. Једннн је орган за јавну мисао дневпи лист, а од њега се не може тражнтн да баш иротив свога матерпјалног опстанка војује. Дужност. коју на себе узима новинар да васпптава парод, да управља његовом душом, да му срце загрева страстима, да му ствара суд о свпма нриликама и о свима могућим интањима, слична је проповедима. У оиште узевши, ова морална служба, коју вршп штампа, може се узети као најузвишенија од свпх других, јер је она истовремено савет н глас јавпог мишљења, Али, она је тако исто п врло опасна, јер је без контроле и без одговорности. Како нема равнотеже7 између добра и зла, које она чини, то је од ње и опасност велика за општи поредак. Свако добро које она постизава, то је иостигнут успех против наших урођених наклоности, то је учиљена жртва, којом се постпзава доброта и племенитост. Док, на против, зло је нодстрекавање наших рђавих инстиката. То је забрањени плод, који нас увек дражи. Сваки морални норедак заснива се на отпору, који ми истичемо према пашим рђавим природним наклоностима и склоностима, т. ј. према гласу интереса наше пожуде. Политички поредак ни у чему се не разликује од тога и он је стицај противотпорности заједнице према анархистичким противностима личног егоизма. Вечити сукоб постоји између ових непријатељских сила, а суверена је арбитража овога сукоба штампа. Она је врховни давалац, који дели мишљења која обезбеђују или уништавају одбрану јавног поретка. Њени читаоци, у огромној већини, лако су поверљиви, незналице и лако узбудљиви, неспособпи да критикују, па стога и несвесно послушни политици, коју она служи и послужује. Они су конзервативни или револуционарни, послушни или непокорни, религиозни или безбожници, идеални или материјалисте, према савесности листа, који им зи дана у дан проповеда.