Otadžbina
514
КАД ЈЕ УМР'0 КРАЉ
не вели ништа друго, него да би се у срп. азбуци једно слово могло уштедити заменивши џ са <)ж, ,јер и онако има врло мало српских речи са џ, осим где се ч и 6 саетају (сведоџба наруџбина и т. д.). Али ни у то мало речи не може г )ж потпуно замепити џ, нити је икакав „1гг1 :шп, к да се у речима паджети, падживетп, од жалостих чују два гласа. Руси пишуЧХаджича,,« али то не иаговарају као Орби »Хаџић.« (1 1аставиие се|Ј$ј| рв. Ву^ловитч. КАД ЈЕ УМР'0 КРАЉ СТЕВАН УРОШ II МИЛУТИН? од јЉубомира ^Совачеви-ка, Грчки цар Јован Кантакузен у својој историји пише , да је Милутин, после смрти шурака Михаилн Палеолога (•{- 12 Октобра 1 320), преко носланика калуђера Калиника, захтевао од свог таста, Андроника II, 200(1 Кумапа, које му .је послао био, а оп оклевао да пх врати, даље, да је Калиник, у споразуму с Михаиловим сипом, Андроником III, који је тада био у свађи с дедом, отишао у Србију, закључио савез између њега и српског краља, па се опет вратио у Цариград и о томе известио Андроника ТП. Ј ) Ове ово пије се могло изврпшти 12 до 29 октобра "), а отуда излази, да је краљ Милутип прегкивео 1320 годипу. 'Го се још боље види из оног листа, на коме Кантакузен приповеда, како је он, аослс 20 Аарилп 1321, световао Андроника III, да не удара с војском на Цариград, измсђу осталих узрока и због тога, што би се »српски владалац и бугарски цар Светослав, зетови " {уцбптта!) Ан,фОника II, могли измирити с њиме и на њогов позив ударити оЈлеђа на одметнике *). 1Го што се зна да је Милутин био Андронику II зет по кћери Оимониди, а Светослав по унуци Теодори, и да Милутинов син Стеван Дечански 1321 године нијо био ожсп.сп Маријом, ћерју Апдроникова синовца Јована; — онда је, по Кантакузеновој сведоџби. јаоно, да јс краљ Милутин био жив 1321 године: умр'о је дакле 29 Октобра 1321 године 4 ) ') Оо1'р «спр1. ОаШасиг. I, 35—37 '■')М илј' Т 1 ш је умр'о '29 Октобрп, Моп. аег )Ј. 3 ) 1. С11:. 104 4 ) НићиФор I'ргу[>')В кажи , да су , у иреме сва1>е нзма1)у Андроника деде и унука (1321), умрлн крал> ерпски и цар бугарски. Руски прев. 310. По Кантакузену цар Оватослав умр'о је нсгде у Лвгусту 1322 1. с. 1 «П.