Otadžbina
Д АШ А Ђ О ЗгЗ: и и НЗ ЖИВОТЛ ЈЕДЕОГА СПШЛЛ од уЛ .И*ЛАНА р А В И Ђ А (НАСТДВАК) IV Почетком месеца Маја узрујао је чудан неки догађај не само Дашину компанију, већ мало по мало целу касарну, па чак и ОФицире и њихове породице. Из прва се тек само тајанствено шушкало, нешто „гудило" ; момци су ћутке ишли и само махали главама, где који су слегали раменима и емејали се онима, који су слутили нијгоре. Алн сваки је ипак говорио о том догађају а већина се прекрстила, кад је легала. «Велбаб® (наредник) Вића је скидао све свеце с неба и највећма се ругао «Фиреру в Максн н каплару Јоци, који су бледи и очајни ходали, мало јели и на разна питаља тек само овлаш одговарали. Није ни чудо, што се узрујала сва касарна: пуче глас, да се „показала авет," у белом плашту с роговима на глави; није друкче, већ — „будибогснама ! в Најчешће је обилазио Дашину комнанију а најдуже се задржавао код кревета каплара Јоце и Фирера Максе. Вића «велбаб и јави капетану : овај се насмеја и назове Вићу ( (Шмокљаном" , Вића се нашао увређен и уверавао господина каиетана, да је за иста {( нешто )> у_ ствари. Но капетан се није даље освртао; тек други дан. кад уу и жена рече, да је баш видела ђавола, наредн истрагу. ОТАЦВ0НА КЊ. 1ХУ1 св. .104 31