Srpske narodne pjesme. Knj. 1, U kojoj su različne ženske pjesme
109
Од кољена златом извезене,
= с>
Па опаса мукадем-појаса, | | А за појас девет самокреса,
Сви у суво заливани злато,
А покрај њих ножа пламенита,
А на бедро сабљу оковану,
А на главу калпак и челенке, 1:
сл А покрај њих валку позлаћену,
И пригрну диван-кабаницу
Са сувијем окићену златом,
Па се скиде низ бијелу кулу,
А слуге му ђога изведоше, 150 Те се ђогу на рамена баци,
Па се спусти пољу у ордију,
Те он крену силовиту војску,
Привати се Кунаре планине,
сл сл
Ту их стиже од Кладуше Мујо | И са њиме Турске поглавице. Куновицу гору прејездише, Опустише се у поље Котарско, Али Јанко допго на биљегу, Са Јанком су четири сердара, 160 Сва четири од равна Котара, И са њима двје хиљаде војске Котарана на гласу јунака. Каде Турци у поље дођоше, | Те се мало рахат учинише, 165 Јанко зове нејака Стојана: » О мој сине, дијете Стојане ! » Иди, сине, у Турску ордију, 113 „је поздрави од Кладуше Муја, „Нек изведе нејака Алила, о