Topola
žiti vatru itd.; u pril., (Liv.) flammam et materiem invidiae criminibus suis; nano siti, navoziti , humus suggesta, Prop.; tp. dometnuti, pridati brojeći, napomenut-i, verba, quae desunt; huic sententiae ratiunculas; suggerebantur damna, pristupiše; Bruto satim Hortensium; hos consules Qu. Fabio et P. Decio biennio excepto; jedn. Cio. Ait. 12, 44, 2. Druso ludus est suggerendus, nasamariti koga. 2) privesti, namaknuti, prini jet i, dati, nabaviti, ego suggeram , quae vendatis; (Ter.) his rebus sumptum; -j- alcui cibum; -j- omnium rerum apparatus; -j- suggerendo quantum concupiscunt; * alcui tela; u pril., a) davati, davati zgodu, * tellus divitias alimentaque; f lacus piscem, feras silvae, studia altissimus iste recessus affatim s.; -f questus, zadavati, b) podmetati komu, navoditi koga,prišaptavati, svj etovati, quaedam de utilitate rei publicae; suggerente conjuge, na priSaptavanje ženino ; suggerente ira. sugggstum, i, n. i običnije -stus, us, m. [suggero] govornica ; u taboru uzvišeno 'mjesto: besjedište, tribuna; -j- suggestus (više sjedalo) in orchestra. suggrandis, adj. [sub-grandis] povelik, jedn. Cio. Qu. f. 3, 1. suggredior, gressus, sum, dep. 3. [sub-gradior] (Tao) šuljati se kradom, primicati se čemu, propius; quos dux Rom. acie suggressus. sugillatio, onis, /. [sugillo] upr. üboj, lijeni a nj e ; tp. grde nj e, ruže nj e. Liv. sugillo, 1. daviti, lij em at i; grditi, ružiti, alqm, Liv. sugo, xi, ctum, 3.1) sisati, apsl. 2) usisati, errorem cum lacte nutricis, sili, gen. pron. rejlexivi sebe, njega (g a), dat, šibi, acc. se i sese, odnosi se kao suus ili na subjekt iste rečenice ili u zavisnim rečenicama na subjekt glavne, ipse se (sebe) quisque diligit; petit ut ad se (mu) scriberem; eum sibi demandasse; tačnije u gramatici; također bez predidućega određenoga subjekta, gl. suus B); kadšto se dodaje met; gl. met. Navlast. a) šibi kao dat. etič., quid hic sibi vestitus quaerit, Ter., quidnam sibi clamor vellet, Liv. ; kadšto se zaradi isticanja svojine veže sa suus, suo sibi hunc gladio jugulo, Ter. b) ad se, apud se, k sebi, u sebe = u svoj stan, u svojem stanu, također u pril., esse apud se, biti pri sebi, gl. ad 1) 1), apud l)a). Suillius, 3. Ime plemenu, Suilije, 1) P. S., delator za Klaudija i Nerona. 2) M. S. Nerulinus, sin njegov konz. 50.
suillus, adj- [sus] svinjeci, svinjski, caput; grex (u staroj formuli u Liv.). Suiones, num, m. Suijonci, gerrnnn. stanovnici skandinavski, Tac. * sulco, 1. [sulcus] 1) brazditi, graditi brazdu , brazditi brazdu, agros; humum vomere; serpens arenam; s. cutem rugis, namežurati se. 2) broditi, undas rate; vada carina. sulcus, i, m. [o lx6;] 1) brazda, imprimere s., brazdu brazditi; * infindere sulcos telluri; aratro sulcum patefacere; -j- meton., oranje, nono s. 2) * tp. infindere sulcos, o brazdi, koju gradi brod; * put meteora, brazda; * jama, u koju se sade drveta; * o ženskoj sramoti (u pril. o životinji). * -}- sulpar, sulfur (sulphur,), uris, n. sumpor, s. vivum, čisti, samorasli sumpor; pl. sumporne pare, kupelji kod mjesta Boje, Hor. ep. 1, 15, 7. * -}- sulpureus, sulfureus (sulph.) apj. [sulfur] sumporni. Sulla (Sylla), ae, m. Sula, rimsko porođioko ime; gl. Cornelius. Odt. 1) Sullanus, adj. Sulin; supst. -ui, onim, m. Sulinovoi, pristaše diktatora Side. 2) Sullaturio, 4. sulovati, htjeti nasljedovati Sulu, biti Sula, jedn. (u šali) Oic. Att. 9, 10, 6. Sulmo, onis, m. Sulmon, 1) grad u zemlji Pelignd, supst. -uenses, ium, m. Sulmonci. 2) Rutulae, Verg. Sulpicius, Sulpioije, ime rimskomu plemenu; 1) Serv. Sulp. Galba, konzul, valjan govornik. 2) C. Sup. Gallus, vještak u grčkoj literaturi, dobar govornik. 3) Serv. Sulp. Rufus, izvrstan pravnik, suvremenik Ciceronov. 4) P. Sulp., pučki tribun, početnik zakonu, kojim se zapovjedništvo protiv Mitridata oduzelo Suli i predalo Mariju. 5) P. Sulp., rimski konzul na početku maćedonskoga rata god. 200. pr. Is. 6) jedan rimski historik. Odt. a) * -cius, adj. i b) -eiauus, adj. Sulpioijev. sultis gl. 2. volo 1) g). sum, fui, esse, [sum s otpnlim e rnj. esum sr. lapl (tia t u() i fui od zastarjeloga fuo (grčk, <pvta); siem etc. mj. sim, etc., Com.; escit (zastar.) = erit, escunt mj. erunt, XII. tab. u Oic. legg. 3, 3,9., fuvimus mj. fuimus, Ennius u Cio. de or. 3, 42, 168., fuam, fuas, fuat, fuant mj. sim, sis, etc., Com. Verg. Aen. 10, 108, Liv. 25, 12, 6.] biti (jesam). 1) kao ko p ul a, veže subjekt s predikatom; e st, s u nt, esse, u glavnim se rečenicama često ispušta, rjeđe u sporednim i to ne u klas. prozi (sr. Hor. ep. 2,2, 138. cui sic exorta voluptas. Tac. ann. 6, 45, 1. deusta parte circi, quae Aventino contigua. Quint. 10, 1, 89. Fuit
1028
suggestum—sum