Delo
Д Е Д 0 550 те се тако и надао, да Ке „стих моме Карлосу датн врло много достојанства и сјаја“. (Шилерово писмо Далбергу 24. авгу ста 1784. г.) Подстрек овој драми нађе Шилер у С. Реала „1)оп Саг1ов, иоиуеИе 1п81оп^иеи, која је пак внше роман и прилично уда љена од историјске истине, као што је у опште трагична н у маглу увијена судбина овога младога принца у сиима готово књижевностима добила неки чаробни облик. Шилер је у обради ове драме шнао за овим извором, те и код њега имамо сва одступања од историје, које и у С. Реала, од којих неке ваља нарочиго истаћи : 11о историји био је Дон Карлос телесно и душевно слаб, упоран и кад што пакостан, о каквој љубави према маћеси није било ни помсна, а у државне послове слабо се мешао. Уз то је био врло млитав католик, можда нешто начет протестантским идејама, што његову оцу, строгоме католику Филипу, никако није могло бити но вољи, пошто је баш Шпанија била држава свете цркве и пошто би с муком и напорима подигнута држава морала доћи у опасност под владом тако благога и млакога владаоца. Ова наклоност к благости огорчи га, када је за уништење нидерландске побуне одређен свирепи херцег Алба. Он јавно исказиваше сво.је негодовање ибио је готов да бежи у Нидерландску. То га уништи: он би по наредби очевој узапћен, оптужен и дишен права на престо, па умре — али како, ни данас се још не зна тачно — у затвору, али свакако не од инквизиције, као што то бива у драми. Исто тако историји није познато посредовање маркиза Позе између оца и сина нити пак његов трагични крај но наредби Филиповој. Шилер иробави око овога предмета дуго време и изради најдужу немачку драму (око 5500 стихова), која је у свој својој дужини само драма за читање. У ночетку имао је „Дон Карлос‘; да постане у духу раније три драме борба противу онога, што постоји, или још боље несрећна породична драма (о љубави принчевој наспрам маћехе): била је дакле замишњена као драма страсти. Доцније се с временом умеша и маркиз Поза својим слободњачким идејама, истискује све више Карлоса, постаје готово главним јунаком и изиђе драма људске слободе мисли и пријатељства (Боксбергер II цу[), којој ,је задатак, да оснује