Otadžbina
КЊИЖЕВНИ НРЕГЛЕД
151
— Ја вам не чиним никакву понуду, — настави он смејућп се; али признајте сами, да ви не сневате о таком човеку, кад се у вече сами шетате по башти. Такав би вас човек унесрећио. — Не баш унесрећио.... — почне Маша. — Али вас не би ни усрећио! — дода он. — Не би! — али, мож да се варам, одговори Маша. — Ето видите! — повиче он. Она има право, и ја јој захваЉујем на тој искрености (< и т. д. После овога разговора, Сергије Михаилић долазио је још једном у Проково, где је провео много пријатних часова. После ове посете Маша сама себи признаје да воли Оергија Михаилића, и та љубав чини је добром, побожном, улива јој жељу да буде милосрдна, и да онако ради, како јој је препоручио Сергије Михаилић. Тада је тек разумела његову изреку, да је лепо живетн за другога, и тада је кришом додала једној сиротој породици новаца, да би је избавила из невоље. Да је Сергије Михаилић био главни покретач свих њсних добрих дела, види се из оне Маћшне мисли, после поменутог дела шта би Серги.је Михаилић рекао да дозна за то дело«, а ипак се радовала што нико неће никад што о томе дознати. Међу тим и Сергије Михаилић почео је мењати сво.је уверење, да је Маша размажена девојка, и рекао јој је: »Ви сте добра девојка, у вама има нешто.... к После овога слика Машина још јаче овлада његовим срцем, и кад се уверио да је воли, реши се да иде у свет, верујући да је не би усрећио, кад би је узео за жену, као што му је то она и сама казала. Последњи састанак између Маше и Сергија који изјављује намеру да иде у свет, изгледа нам готово као љубавни састанак, на коме девојра изјављује своју љубав момку. II ако ово изгледа незгодно и девојку преставља изнад девојачке невиносги и стидљивости и момка без срчаности, ипак је тај моменат овде изведен тако, да се не може усвојити ниједнаод помену. тих иретпоставака, јер момак баш тиме доказује да има више срца што крије своју љубав пред девојком која би њега усрећила но којој он можда не би могао дати исту такву срећу. То је љубав несебична. много лепша и идеалнија од оне, која стреми правце своме идеалу, хотећи да задовољи само своју жудњу. и која би сс пре могле назвати инстинктом, него лепом и узвишеном речи љубав. С друге стране, пи према Маши читалац не губи своју симпатију, јер је њен говор такав, да из далека само наглашава њене осећаје и само храбри СергиЈа на исказ његових осећаја. После овога састанка ко.ји је необично лепо и поетски изведен, Маша се удаје за Сергија Мнхаилића. Све што се довде догодило, може се сматрати као први део ове одличне ггриповетке; у други део ваља уврстити срећни брачни