Prosvetni glasnik
324
Проснетни Гласник
треба да изговори нове речи много пута пре но што их напише ; писање, то представљање свих правописних чудноватости, доћи ће тек доцније, кад ученици буду сигурни у изговор; али ће те гласове ученик научити не на теоријски и сув начин и на речима које не зна, већ именујући •одмах предмете који га окружују. Главни напор наставников треба да ■буде најпре управљен на добру репродукцију страних гласова. Он не треба дакле да се боји да понавља и да поправља непрекидно, док год се ученици не приближе што је могуће више савршенству. Лакше је ,дати још од почстка ученицима Добар изговор но поправити доцније рђав. Али, ма какав био код деце таленат за подражавањем, рачунати једино на гипкост њихових гласних органа није доста. Треба тако исто да наставник буде мало познат с научни.м открићима фонетичке школе. Постоји, доиста, читава једна експериментална фонетика коју професор живих језика не треба да не зна. Како се гласови продукују? Какав је положај органа у продукцији различитих гласова? Каква је улога језика, усана, непаца, ноздрва ? Професор треба бар мало да буде обавештен о радовима фонетичких научењака, који су у Француској Пол Паси (Раи1 Раззу) и опат Русло (Гаћће Рои8зе1о{); он треба, у сваком случају, да познаје практичне резултате ових радова. Не држећи ученицима предавање из експерименталне фонетике, он ће моћи добити од њих добар шговор само ако им објасни како треба да поставе своје органе да би репродуковали страни глас. Понекад ће бити довољно просто објашњење; на пример, за глас и, који Срби изговарају тако тешко, он ће локазати ученицима да се усне приближују напред, више но за глас о, -и остављају између себе само мали отвор; ако се дода да оне заузимају исти положај као кад хоће да се звижди, и ако, пошто се рекло једном ученику да звижди (што уноси мало веселости у разред), каже му се да задржи усне у истом положају, и да изговори и, даће се тиме једна врло проста лекција из фонетике, и добиће се тачан изговорЛроучавање гласова е, ап, т, ип, итд., затражиће објашњења мало научнијег карактера. Професор "ће наћи сва потребна обавештења у неколико добрих фонетичких књига; ми препоручујемо нарочито ове: 1. Ађће Коиз5е1о1: е* Р. 1.ас1оИ:е, Ргеаз с1е ргопопааИоп рапдтзе. Рап5-1,ејр21'§, 1903. 2. Р. Ра58у, 1е$ зопз с!и јгап$а15. Рап5, 1899. 3. М. Сгагптоп!, ТгаИе ргаИдие с!е ргопопааИоп /гапдспзе. 2 С ес1., :Рап8, Ве1а§гауе, 1920')•
') Ми препоручујемо нарочито ово дело нашим колегама: оно оправдава свој ласлов, и битно је практично ; оно садржи многобројне примере, све тешкоће и осо«Зености изговора у њему су објашњене, и оно даје изврсних савета странцима.