Srpske narodne pjesme. Knj. 3, U kojoj su pjesme junačke srednjijeh vremena
430)
„Сада, јадна, право не знам сама,
»О киме спавам, и кога ли љубим, „Нит га могу с очима виђетт,
» Не знам ништа, нит' ми когођ каже, 20 » (О ким ли спава, с ким ли вечерава, „Кога грли, и кога ли љуби.
»Бубила га међу очи гуја,
»А. црна га земља загрлила!«
565. Мујо и Вели-беговица.
ПЛ] ошетало девет ђевојака, Пред њима је Вели-беговица,
У сусрету не срету никога,
Но једнога челебију Муја. , Све се цуре уклониле с пута, А не клања Вели-беговица, Него чека Муја насред пута,
И Мују је млада говорила: „Лијеп ли си, челебија Мујо!
» Ах проклета моја мила мајка ! 15 „Када си ме у мајке проспио,
уШто ме није онда за те дала,
„Но проклету бегу Љубовићу.“
А њој Мујо ријеч проговара:
»Фала Богу, Вели-беговице ! [ „Што те није твоја мајка дала,
„Није било од Бога суђено;
у Ал ето ти чедо под појасом,
» Ако буде чедо мушка глава,
»„Узећу те за вјерну љубовцу.“ 20
ст
сл