Delo
310 Д Е Л 0 „Ја, у Баше доба и са таквнм расуђивањем можда имате потпуно право. Алн са 30 година — наша љубав није слепа. Човек узима мало друкче наочари, а за извињење онога који је успео да себи прибави сву горчину разочарења, обично се вели: јест да је то бпла права љубав. А у томе управо и лежи цело тежиште: и душа и чула заробљени су и свезанн, док је сазнање н даље хладпо и тупо се руга оној срећи за коју љубавнпци мнсле да их својнм велом омотава... А у љубави жене има нешто нарочито што личи на самовољу размажена, распуштена детета, на наивност младе шппарице и бујпост са лудилом и очајањем одрасле жене... II то нешто не да се одредити, али за то је ипак ту да у тренуцима највећег заноса и и усхићења повуче доле, у јад и беду свакидашњице и ситничарства што се редовно дешава у животу двоје заљубљених. „Ако вам пеће бити досадно, испричаћу вам једап свој дожнвљај из кога ћете најбоље видети да жена никад у својој љубави не зна шта хоће и где треба стати, и да је управо та њена љубав почетак само болу и — ништа више...“ Оп поново запали своју лулу са кратким црним камишем, повуче снажно неколико пута и настави: „Био сам онда надзорни инжењер па грађењу једне варијанте у Н. Место до зла Бога пусто и усамљено као што се већ може замислптп. „Али зато је пак природа својим лепотама била и сувише издашна, да не речем раскошна. Бисоки планински врхови низали су се један поред другога као сури непроходни бедеми; они су расли, прелазили једни у друге, ширили се и нротезали и захватали цео хоризонат. Разастрти као какво огромно стадо они су се машали плава неба над собом које као да им се и само радовало, јер их је вечито грлило и љубило својим пеизмерним покровом. Зими омотани дубоким, непроходним снегом, дубоко у лето пак увијени у сури тмасти покров од густе и дебелемагле. „При дну пак њнхову, тамо доле, изгледало је све тамно н хладно као у гробу; маховино.м обрасло оштро стење висило је као каква силпа настрешница готово, да се сваке тренути опучи и сурва у голему провалнју чијим се дном као сребрна пит внјугала бујна нланинска река. Како је била бистра кристална вода њепа ! како је гамизало у њој мноштво ситних ри-