Delo
86 Д Е Л О што је страшан русизам, — Францускиња1 још никако нема, а могло би их бити, имају новаца. Него кад дознаду1 2, доћи ће. Но, а овде је добро, овде нема манастирских жена, а монаха има једно двеста комада. Поштено. Испосници. Признајем... Хм. Дакле ти к монасима хоћеш? А мени те је жао, Аљоша, ја сам те ваистину, хоћеш ли веровати, заволео... У осталом, баш добро: помолићеш се и за нас грешнике, јер смо се и сувише много нагрешили, седећи овде. Ја сам увек о томе мислио: ко ли ће се то за мене некад Богу помолити? Постоји ли на свету такав човек? Мили мој дечко, ја сам ти у том погледу страшно глуп, ти можда не верујеш? Страшно. Видиш, ја, ма како да сам иначе глуп, ипак о том непрестано мислим, — мислим, — не често, дабогме, али ипак. Јер немогућно је, мислим ја, да ме ђаволи забораве кукама одвући к себи, кад умрем. И тада мислим: куке? А од куд им те куке? Од чега су? Гвоздене? А где их кују? Имају л’ ваљда тамо некакву фабрику? Јер тамо у манастиру иноци као у воску држе, да у паклу има, на пример, таван. А ја сам ето готов да поверујем у пакао, али само без тавана; тако ми он дође као деликатнији, просвећенији, то јест, на лутерански начин. А у самој ствари зар није свеједно: с таваном или без тавана? Јер ето, у чем се то проклето питање састоји. Но а ако нема тавана, онда нема ни кука. А ако нема кука, онда све на страну; опет дакле невероватно: ко ли ће ме тада кукама повући, јер ако ме не повуку, онда шта ће бити, где је онда правда на свету? Ј1 faudrait les inventer3, те куке, за мене нарочито, само за мене, јер да ти знаш, Аљоша, какав сам ја срамотњак!... Па тамо нема кука, изговори Аљоша, тихо и озбиљно загледајући се и испитујући оца. Да, да, само сенке од кука. Знам, знам. То као што је један Француз описивао пакао: Ја сам видео сенку од једног кочијаша који је сенком од једне четке рибао сенку од једних каруца4. Од куд ти, соколе, знаш, да нема кука? Док будеш неко време код калуђера, мало ћеш друкчије причати. А, у осталом, иди, дођи тамо до истине, па дођи да ми причаш: 1 Т. ј., развратннх Францускиња. - Т. ј. кад Францускиње дознаду. 3 .Требало би нх измнслити*. ,1 ai vu I ombre d un cocher qui avec I ’ombre d' une brosse frottait Г ombre d’une carosse*.