Godišnjica Nikole Čupića
о! Меј ње о СМЕМ у "о МЕ НА ', а са А тј виа – б : у у Ди
218 Годишњица да би онемогућавали њен правилан развитак и повољан напредак у будућности. То је било врло важно утврдити, да би се сузбиле све оне сумње, које су у том погледу изјављиване са повише страна. У исто време то је било потребно утврдити још и с тога, како би се могао извести правилан наук за будући рад на стварању и унапређењу млекарства у Србији првенствено на основици производње крављега млека.
Овом стварању и унапређењу млекарства помоћу крава музара ваља неодступно тежити како у несумњивом интересу појединаца, тако и у општем привредном интересу, и како ради самога млекарства, тако и ради говедарства уопште. Само тако ће се моћи постићи потпуно, свестрано искоришћење крава, без којег се у приликама, у којима се налази Србија, не може изводити никаква успешна говедарска производња, па било да тежиште те производње и даље остане, као што је раније било, у извозу живих или закланих говеда, било да главни смер њен претегне у будуће више у корист млекарства. Дугогодишње искуство многих земаља — и то најнапреднијих — доказало је као непобитно: да и најјача употреба крава за мужу не само не искључује производњу говеда за извоз, већ је шта више знатно појевтињава и тиме омогућава успешан извоз живих или закланих говеда чак и под много неповољнијим трговинским и тржишним приликама. Осем тога, неоспорне и обилне, непосредне и посредне користи од развијене производње крављега млека давале су свугде сталног и живог подстрека, па ће га морати дати и у Србији за непоколебљиву тежњу ка унапређењу говедарства како по количини тако и по каквоћи. Где је пак говедарство напредно, ту никад не може бити назадно ни ратарство, као основица целокупне пољопривредне производње сваке земље, нити у том напретку могу изостати и све остале пољопривредне гране, које стоје у ма каквој вези са говедарством и ратарством. Од сточарских грана ово вреди нарочито за свињарство.
На овим здравим и корисним начелима ваљало је да пе-
чива пољопривредна производња у Србији и раније, пре последњих ратова и пре претрпљених огромних штета. Колико тек та начела имају бити једини спасоносни ослонац сада,
после свега тога, када разваљено и порушено ваља из те
| | | | |