Godišnjica Nikole Čupića
“У
250 Е РАИ о ПНЕ НИ
___Годишњица Део 6 Ки МИ МИ У АЕ Тројице зову русаљама, а њихова недеља русаљна недеља. И тамо се јављају русалци, играчи који игром лече горску болест, коју тамо зову вилинском болешћу. На челу калушара или русалица налази се вашаф, који од оца наслеђује тајне оваког лечења, као и лековито биље и начин прогоњења нечистога духа, егзорцизам. Калушари су обични људи, које ватаф веома брижљиво одабира према поштењу умешности, способности и душевној снази, јер су позвани да подносе велике душевне муке и чувају тајну. Калушар има, пошто се ватаф избере, да положи заклетву, у којој помиње све што му је најмилије и најсветије, а завршава речима: тако ми кости земља не примила. Њихов је број произвољан, само не сме бити паран, а најобичније их је седморица. Кад играју, само се онда разликују од обичиих људи, јер том приликом ставе преко шубаре венац од лековитог биља и заките је китом истога цвећа, на ноге притегну опанке са гвозденим клинцима, прапорцима и звончићима. У руци носе 1— 17, м. дуг штап од јаворовине, јасеновине или сибовин, при дну гвожђем окован, шарен и украшен прапорцима тако да све звечи кад га из руке у руку баца. Штапове чува ватаф, који при обреду носи заставу од великог белог платна, у чије ћошкове ушије лековито биље, а на мотку њену на врху задене киту истог цвећа: перунике, чемерике, папрата, пелена, |асенова корена. Пре но што пођу да лече, калушари се састану пред кућом ватафа и играју све док он не изнесе заставу, коју пободу у дворишту, а ови јој се клањају и целивају је. Игре што их свирач свира на фрули једне су само за забаву, друге ради плодности, а нарочито,је она што се игра око болесника. Прва игра личи на ратничку, ситно се корача, необично завија и креће се тако брзо да се једва види кад играч земљу дотакне. Око болесника се игра флоричика, за све време ове џшгре нико сем ватара не сме проговорити. -—- За лечење од велике болести узме се лонац свеже неначете воде и нова чинија у коју се сипа мало сирћета са истуцаним белим луком. Болесника положе на ћилим, на земљи. Калушари га опколе, а ватар је изван овога круга. Он држи у једној руци заставу, а,у другој чинију и заповести издаје дајући знак прстом. Игра је с почетка тиха и лагана. Ватаф управља њеним темпом, уорзава је, успорава или наређује да се у месту игра. Нри последњем се леђа ослене на онај штап, избаци се трбух, а