Naša književnost
Три сусрета 367
Мени је често говорио:
— Ви измишљате. Све су те ваше Кувалде измишљене.
Приметио сам му да је Кувалда жив човек.
— Испричајте ми где сте га видели.
Веома га је насмејала сцена у канцеларији казанског мировног судије Колонтајева, где сам први пут видео човека кога сам описао под именом Кувалда.
— Бела кост! говорио је и брисао сузе. Да, да, бела кост! Али како је мио и забаван. А ви боље причате него што пишете. Не, ви сте романтик, измишљате, та признајте!
Рекао сам му да вероватно сви писци помало измишљају, сликајући људе онаквим каквим би их желели видети у животу; рекао сам му и да волим људе активне, који желе да се противе злу живота свим средствима, чак и насиљем.
— А насиље је главно зло! узвикнуо је, узимајући ме под руку. Како ћете изићи из те противречности» Ето, ваша приповетка „Мој сапутник =: — није измишљена, и добра је стога што није измишљена. А кад мислите, рађате витезе, све Адамисе и Зигфриде.
Приметио сам му, све док будемо живели тесно окружени људима и нашим неизбежним „сапутницима“ — све ћемо зидати на несигурном тлу, у непријатељској средини.
Осмехнуо се и лако ме гурнуо лактом.
— Одатле је могуће направити врло, врло опасне закључке. Ви сте сумњив социјалист. Ви сте романтик, а романтици морају бити монархисти, што су вазда и били.
— А Игор
— Иго, то је друго. Не волим га — дрекавац.
Често ме је питао шта читам, и свагда ме је прекоревао због рђавог избора књига, по његовом мишљењу.
— Гибон, то је горе од Костомарова, треба читати Момсена, врло досадан, али све је код њега солидно.
Дознавши да је прва књига коју сам прочитао била „Браћа Земгано“, чак је негодовао.
— Ето, видите, глуп роман. То вас је и покварило. Французи имају три писца: Стендала, Балзака, Флобера, па још и Мопасана, али Чехов је бољи од њега. А Гонкури су кловнови, само су се претварали да су озбиљни. Изучавали су живот по књижицама које су написали исти такви измишљачи као што су и сами били, и мисле да је то озбиљна ствар, а међутим то никоме није потребно.
Нисам се сложио с његовом оценом, и то је мало љутило Лава Николајевича; тешко је подносио кад му се противречило, и његово мишљење имало је понекад чудноват, ћудљив карактер.
— Дегенерација не постоји, говорио је, то је измислио Талијан Ломброзо, а за њим, као папагај, виче Јеврејин Нордау. Италија је
земља шарлатана и авантуриста, у њој се рађају само Аретини, Казанове, Калиостри и слични.
| | |.