Naša književnost
Download:
Show in BnLViewer
Ал соба је пуста. Мукло гмижу дани, СЕН НИ
вјетром лиже зима и сутон и зору. Мел ЊЕ
Иза окна све је туђе. Град незнани ~
не зна задње сате твоје на умору. Б 2 ка
Не зна град ко мрије, очи крупне склапа, у пјени тог јутра ко је крила свио.
Ћути град. Не рида у пратњи. И не зна пне "да си и за њега луче запалио!... У
ДУШАН КОСТИЋ