Osnovi fiziologije
МЕТАБОЛИЗАМ 105
као градиво. Неке су соли, на пример, трајно задржане као градиво костију.
Минералне соли могу у своме промету у организму претрпети разне промене. На пример, знамо ца хлороводонична киселина желудачнога сока постаје из натриумхлорида. Та је киселина затим неутрализована у цреву алкалним карбонатима панкреаснога сока.
По Випсте-у, у организму би се вршила ова реакција из- А
међу натриумхлорида и калиумових соли: када калиумова со с дође у додир са МаСј те две соли измењају међусобно своје киселине; ако је калиумова со била фосфат тада се добива натриумфосфат и калиумхлорид. Том реакциом Вапсе објашњава главну организмову потребу натриумхлорида. Јер калиумхлорид и натриумова со (у овоме случају « фосфат) избачени су из организма да не би променили стални састав крви. Али тиме је одузета организму извесна количина натриумхлорида коју он тежи да надокнади. Отуда потреба коју осећају човек и животиње да храна буде посољена. Нарочито је у травоједа развијен нагон за сољу, јер њихова храна садржи много калиумових соли. Међутим, постоје чињенице које доводе у сумњу оправданост ове теорије
Минералне се соли налазе, као што рекосмо, у свакој органској храни и води. Једну пак со, натриумхлорид, човек додаје својој храни да би задовољио своје чуло укуса. Нема сумње да се организам може задовољити знатно мањим количинама натриумхлорида од оних што их човек обично узима. Натриумхлорид који се налази у органској храни и води довољан је за потребе организмове, тако да сољење хране одговара пре задовољењу укуса него стварној физиолошкој потреби. Извесну пак количину натриумхлорида, као и других минералних соли, организам мора примати да би одржао своје непоремећено функционисање. При мешовитој храни, човек узима дневно око 10—15 грама натриумхлорида; али се не посматрају никакви поремећаји када та количина спадне на 5 грама, па чак и на 1—2 грама. Ако се укине свако примање те соли, ослободивши храну тога састојка, тада се посматра да организам лучи све мање и мање количине натриумхлорида и да упорно чува извесну сланост своје крви.
И кречне су соли потребан састојак хране. Одрастао човек потребује дневно око 1—1,5 гг. Сао. Разуме се да неодрасли организам задржава знатне количине кречних соли за грађење својих костију. То исто важи и за фосфорну киселину, коју ор-
| ___-_-