Policiski rečnik : Knjiga treća M — Š
,,„Са правног гледишта — вели Др. ЈЛ.Марковиб (Породично право, стр. 177) — усвојење је један уговор, и то свечан или фор-
малан уговор, којим се између два лица заснивају односи што обично постају рођењем, односи оца и сина. Усвојењем се заснива однос који је врло | сличан крвном сродству, али не и са-
свим изједначен с њиме.“
Према %Ф 145 Гр. 5. уговор о усвојењу мора увек бити писмен и потврђен: прво од парохијског свештеника и месног кмета, а потом од судије за неспорна дела (чл. 141 неспорних правила).
По 9 146 Гр. 5. усвојење се може извршити и ,,посредством тестамента,“ али је и у овом случају потребно да на њега пристане усвојеник, односно његови закони 3аступници. Ово усвојење има дејства тек после смрти тестаторове — усвојитеља.
Врсте усвојења.
По своме дејству, усвојење може бити двојако: 1. потпуно, и 7 непотпуно.
1. Потпуно усвојење. Ово усвојење предвиђено је у 5 137, у коме се вели:
,, Кад човек или жена узму мушко или женско дете место сина или кћери без свакога услова или изузећа, и онда је такво равно са свим рођеном детету, и зове се посинак или поћерка, а родитељи поочим или помајка.'
„Овако усвојено дете — вели се даље у % 138 — добија и име и презиме својих пародитеља, не
· губећи ни своје родбине – име, ступа у род њихов, добија сва права, била она лична или уговорна или наследна, која према својим рођеним родитељима и род
бини има, и која с ТИМ не губ
но и после задржава.“
Најзад, овако усвојено дете ст па и под родитељску власт своји пародитеља, и улази у сва права и дужности које отуда проистичу, примајући чак и њихово крсно име (5 139). Б. навлеђе).
2. Непотпуно усвојење. – Постоје две врсте овог усвојења: једно се врши под извесним условима а друго без икаквих услова. Q) првом је реч у % 143, који гласи:
,,Усвојити се може 2) са ш годбом и на неке услове, кој се или с родитељима малолетни ка, или с тутором и заступн ком и судом или са самим малолетником учинити могу .41 права
овог усвојења тумаче се по ч
сти по изложеним основима го
њим од части пак по природи пс сла и погодбе. У случају сумњи вости прече је тумачење на корис усвојенога него усвојитеља,“
и ова усвојења врше се у истој форми као и претходна — проту на.
Друга врста непотпуног усвоје“ ња односи се на хранитеље и храњеника, за које се у У 144 вели:
,,Или се 3) усвојити може без
изјашњења првога ни другога, и
онда се такви усвојитељи | CMa-
трају као ранитељи и усвојени као рањеници, имајући само пра-
во на пристојно издржавање и
упућивање, а не на име и оста-
ла права родбинска.'“
За заснивање храниоштва није потребан писмени уговор нити je закон прописао ма какву форму,
Престанак уУсвојења.
По S 147. Ip. 3. усвојење мо
престати на исти начин на који је :
постало, т. ј. по споразуму ус јитеља и усвојеника.
36%