RTV Teorija i praksa
Za mene ovo nije slučaj Siieme ko je prvi - koka ili jaje, već je pitanje samog planiranja. Profesor Skanei međutim misii da je to pitanje našeg društvenog bivanja u kome „predavač, političar, sveštenik itd. govori na izvestan način, ali đa za medijske radnike mora da postoji vreme otkrivanja principa. Naime, več vrio rano, po otkrivanju zakonitosti svog posia, medijski radnici su otkrili i da im autoritativni način ophođenja neče pomoći, jer siušaoci i giedaoci jednostavno mogu da ih iskijuče.” Na pitanje da li ovo praviio važi jednako za radio i televiziju, profesor Skanei je гекао da je to potpuno isti problem. - „Odašiijaoci moraju da nauče da govore na što egalitarnijoj osnovi, da partikularizuju primaoce kao individue a ne samo kao članove mase, i da uzmu u obzir moć koju auditorij ima nad njima. Taj proces uzimanja u obzir činjenica i aktueinih okolnosti u kojima se programi ,slušaju’, je proces demokratizacije.” Očigledno je da radio ima mnogo aktivnije slušaoce jer dozvoljava bolji i veći fidbek. Skoro svaka emisija može da ima svoje vreme za pitanja pa i ako se skoro nikada ne govori o načinima adresovanja koje su izabrali urednici i spikeri, slušaoci mogu da komentarišu i to. Televizija međutim u tu svrhu može da otvori svoje dveri samo ako poklanja pažnju emisijama u kojima giedaoci odgovaraju na razne načine na ono što im programi nude, Poznato je da su kod nas postojale emisije kao TVpošta i Gledaoci i TVkoje su dozvoijavale da gledaoci direktno učestvuju u programu razgovarajuči o ponuđenom na ekranu. Razne strukture gledalaca svakako reaguju različito i zato ne samo u istraživanjima auditorija, več i na ovakvim emisijama mora da se prethodno najavi izvesna tehnika odbira. Ukoliko je više emisija ove vrste, koje mogu da budu veoma raznorodne - na primer, mogu da se bave, pored televizije, direktnim pojavama u društvu o kojima može da brine najširi spektar gledalaca ili da budu ventili za diskusije o gorućim polemikama tog trenutka, ili mogu da budu samo slobodni momenti komentara o bilo čemu što nekoga ili neke dovodi u dilemu - utoliko je više mogučnosti da se „komunikativni standardi auditorija” podižu i sublimiraju. Drugo je pitanje kakve sve različite efekte ova sublimacija može da ostavlja na
148