Srpski književni glasnik
Молим ЗА КАРТЕ, ГОСПОДО. 318
Други му одговори :
— Ја немам карте.
— Молим, не мари ништа, одговара влаковођа. Куда путујете 7
— Ту и ту.
— Отаје толико.
— Ево вам.
— Хвала.
Приђе трећем.
— Молим за вашу карту, господине.
— Немам карте.
— Молим, не мари ништа. Куда путујете 7
— Ту и ту.
— (raje толико.
— Немам да платим.
— Молим, не мари ништа, господине. Влаковођа онда дигне руку и повуче звоно за узбуну.
Воз етане.
— Молим вас да сиђете.
Председник егревилекога суда, чувши ово, забезекну се од чуда.
— Да сиђе Где да сиђе 2
— Где било.
— Усред пустиње 7
— Усред пустиње, или где буде; где се затеку.
— Та то је ужасно! узвикну председник, пошто је ћутао један тренутак. Та то је дивљачки, то је свирепо, то је махнито !
— Махнито 7 свирепо 7 дивљачки 7 понови Смитеон ; по чему 7
И онда мирно, гледајући око себе зачуђеним очима, он изрече ову истину, на коју судија не могаше наћи одговора :