Srpski književni glasnik
378 СРпски Књижевни ГЛАСНИК.
није пао ни у једну од те две крајности. И ако јасно увиђа сву величину Кромвелове личности, он ипак зато његов рад подвргава критици, и то доста оштрој. Он налази да се глазна, и у мал те не и једина заслуга Кромвелова. састоји у томе, шго је извојевао Парламенгу победу у његовој борби с Краљем. То без сумње значи да је Кромвел био велики војсковођа, али да ли велики војековођа мора бити у исто време и велики државник 7 Кад је по погубљењу Карла 1 требало организовати нову управу, Кромвел је остао сасвим испод овог задатка. Тежиште је нове управе могло бити или код Краља, или код Парламента. ромвел је, међутим, послао Краља на губилиште, а Парламенат затим растерао. Он је тако створио један нарочити режим који се није дао окарактерисати ни као монархија ни као република, који је био удешен нарочито за њега, и који га, следствено, није могао надживети. Једном речју, Кромвел није организовао ништа: парламентарни систем, који се, у осталом, много доцније утврдио у Енглеској, нема ни једне заједничке прте е Кромвеловим режимом који је био само једна врста војничке диктатуре. Али, ако није ништа организовао, он се бар може хвалити да је нешто дезорганизовао. Стјуартовска монархија коју је он оборио, није се могла више никада, па ни за време Рестаурације, сасзим васпоставити. То му остаје чист успех, и по овом успеху судећи, Оливер Кромвел био је једна снага поглавито разорна. Има, истина, још морални утицај који је његов сепомен вршио на енглески народ. После евоје смрти, он се стао постепено оцртавати у машти потомства као један државник који је реалистичким средствима радио на остварењу једног моралног циља; који је у једној руци држао библију, а у другој мач, полу војековођа, а полу еветац, као што каже Морли. Тако преображен, тако символисан, он је, изгледа, благотворно утицао на политичко ваелигање енглеске демократије, учећи је да сила има да сетужи идеји. Ове његове заслуге иза гроба заслужују свакојако да се помену, јер најзад није сваком дано да се тако погле смрти еимволише. СЛОБОДАН ЈОВАНОВИЋ.