Srpski književni glasnik
Download:
Show in BnLViewer
Ђ ЕД М ИКАЛ, + 103
вина Гошподара не боји. све би скакало једно на друго низ те сокате и по тија кршах, док са свога поганства не би Господа Бога разгнијевили, да пусти газап на свијет, ка на нечесову проклету Инђију у стари вакат, што се поје.
Тако Ђед Микаљ.
И тек онда кад му завршно „збогом“ добацих, а он ми га и баба његова у један глас с „у добри час!“ прихватише, осјетих се лак као да ми је ко трогодишње букагије с нога скинуо.
И отада, кад год у лов идем, увијек собом носим по двије кутије жижица у џеп и по пуну пљоску студене воде о рамену.
НЕВЕСИЊСКИ.