Srpski književni glasnik
Први зри - –
114 Српски Књижевни Гласник. | '
„
која сав тај напредни уставни поредак ставља у питање.
Краљево право да распушта Скупштину је неограничено и за време од шездесет година, од како је у снази овај устав, то су право и краљ Ђорђе и његов син у врло великој мери употребљавали. Познато је да су Силе 1917 године, чинећи употребу од свога права да гарантују уставност грчком народу, нарочито имале у виду факт да је краљ Константин распустио узастопце две скупштине у очевидном циљу да онемогући долазак Венизелоса на владу. Венизелос сам, у свима својим говорима и нападима, истицао је то узастопно распуштање двеју скупштина као један уставни злочин. У ствари је то, међутим, једна пракса коју није завео краљ Константин, која је постојала од како је на влади данашња династија. Факт је да су се краљ Ђорђе и његов син у много јачој
мери служили тим правом но краљ Отон, који је међутим ·
био сматран као скроз неуставан владар. Може се рећи да,
са изузетком једне законодавне периоде од 1875 до 1579,
коју је скупштина до краја издржала, све, али све друге периоде, биле су скраћене више-мање насилним растурањем. Просечно ни једна скупштина није издржала више од двадесет месеци место четири године које су Уставом предвиђене, а било је скупштина које су трајале и свега неколико месеци. Узастопних распуштања било је врло често за време Вулгариса, Трикуписа, Делианига. Још непосредно пред долазак Венизелоса на владу, 1905 године, скупштина је распуштена и после избора, који су дали већину Делианису, дошао је на владу Теотокис, који је 1906 године и ту скупштину распустио.
Та распуштања скупштина су појава противу које се у Грчкој нико не буни. Она су за шездесет година уставне владавине постала признат парламентарни поредак, који омогућава да се на најлакши начин задовољи жудња за влашћу појединих патриархалних шефова. Као што је изложено у једном нашем ранијем чланку, узрок тој појави треба несумњиво тражити у факту
да у Грчкој нема организованих политичких странака на које – би се могао ослонити уставни и парламентарни ред. Место.
странака постоје моћне патриархалне породице, које су узеле
видног учешћа у борби за ослобођење, и које имају неогра- —
ГВ. Српски Књижевни Гласник, свеску за 1 април 1921.