Ustavno pravo Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca
СНАГА УСТАВНИХ ПРОПИСА
73
јасним п несумњивим начином, изриче укидање кога ранијег прописа, судови су дужнп сматрати ранији пропис за укинут, дужни су, другим речима, судити у томе случају пе по закону него по Уставу. (2) Има у Уставу прописа који су непосредне заповести за судове. То су или прописи о надлежности судске властп или о оним правпма поједипаца која се остварују судским путем. На пр. чл. 110: „Касациони суд је надлежан и за решавање сукоба о надлежности између управне, грађанске или војне, и судске властп. Исто тако он је надлежан и за сукобе о надлежности између управпих и редовшгх судова“. Или чл. 18, став 3: „За штете које учине грађанима државнп или самоуправни органи неправилним вршењем службе, одговарају пред редовиим судом држава или самоуправно тело. Тужба за оштету застарева за 9 месеци". По једном мишљењу, ови и овакви уставни прописи не садрже непосредне заповести за судове, него само упутства за законодавца. Не би требало, дакле, рећи да Касациони суд већ на основу члана 110. може решавати сукобе о надлежности између управних и редовних судова, него би требало рећи, да је премачлану 110. законодавац дужан донети законкојим he се решавање тих сукоба ставити у надлежност Касационога суда. Не би требало pehn, да редовни судови већ на основу члана 18. могу примати тужбе појединаца противу државе за накнаду штете, него би требало pehn, да је према члану 18. законодавац дужан донети закон о одговорности државе пред редовппм судовима за штету учињену појединцима. У прилог овога мишљења наводе се два разлога: (а) Судовп стоје под законом, ане под Уставом, стога, ни они уставни прописи којп се њих тичу, не важе за њпх докле не буду поновљени у облику обичних закона. (b) Може бити, има уставнпх прописа који садрже непосредне заповести за судове, али тп су прописи тако непотпуни, да их судови не могу прпменити. Ти проппси не садрже ништа впше него голо признање извесних права; о поступку по коме he се та права остварпти, ти прописи не говоре ништа. На пр. чл. 110. пе каже, по коме he поступку Касациони суд расправљати сукобе надлежности између редовних судова и управних. Чл. 18. не каже, по коме he поступку редовни судови судпти онда кад појединац буде тужио државу за накнаду штете. На ове наводе може се одговорити следеће: (а) Устав, који је поставио начело да судови суде по законима, могао је од тога начела учинити какве је год хтео изузетке: у те изузетке спадали би и ти његови проппси који су састављени као непосредне заповестп за судове. (b) Да ли су ти проппси потпуне заповести које судови могу одмах применити, илп су непотпуне заповестп које могу бити начпњене применљивима тек с помоћу једнога специалног закона, то није више начелно питање, него једно питање које би код сваког проппса те врсте судовп ималп нарочито да расправе. 11,